Organogenese gordiů. 9 



pozměňují, až dosáhnou onoho defiuitivuého tvaiu, jaký jest zuáui 

 u dospělých strunovců. Mezer v této řadě vývoje skoro ani není, 

 schází pouze poznání prvého stádia larvy, která se po opuštění blan 

 vaječných do těla prvého svého hostitele stěhuje. Jaké zde modifikace 

 v orgánech, pletivech a buňkách nastávají, to ponecháno skoumáním 

 budoucím. Přítomné však líčení bohdá jasněji znázorní, odkud se 

 vzaly zdánlivě odchylné struktuiy v organech a pletivech dospělých 

 gordiů a v jakém poměra nalézají se tito poslední k cizopasným 

 svým předchůdcům. 



V tom ohlede ukážeme zvláště na poměry 1. hypodermis, 2. svalů, 

 3. nervové soustavy, 4. dutiny životní a epithelu peritoneálného, 5. 

 trubic varlatových a vaječných. 



§ 1. Hypodermis. 



Níže uvedený rozbor historický ukáže, že bývala doba, kdy se 

 gordiům veškerý podklad pro tvoření cuticuly, čili hypodermis upíral, 

 nanejvýše, že na místě její předpokládal se jakýsi nervový obal, 

 v němž později zjištěna normální buněčná hypodermis. Seznáme-li 

 nyní, že v mladých stádiích jest tento pokryv tělní nade vše doko- 

 nale vyvinutý, musíme právem dospěti k vysvětlení, proč tak dlouho 

 zůstaly záhadnými poměry řečené podkožky. Záhada ta spočívá jediné 

 a pouze v metamorfose striiktury buněk hypodermdlných. 



Přihlédneme-li nejprve k výšce hypodermis, dospějeme k názoru, 

 že buňky její nejsou stejně vysoké ani u jednotlivých druhů, ani 

 u obou pohlaví téhož druhu, ani ve všech částech těla téhož indi- 

 vidua. Doklady k tomu podávají prvé 3 jmenované druhy, dokonale 

 konservované v kys. chromové. Gordius pustulosvs^ jak řečeno, za- 

 chován v 907o lí^^í následkem čehož extrahovaly se veškeré tekuté 

 látky buněk hypodermálných, které následkem toho staly se velice 

 nízkými, tak nízkými, jako u dospělých červů. I struktura jejich po 

 zmíněné methodě stala se velice nezřetelnou, takže v příčině hypo- 

 dermis na druh tento odvolávati se nemůžeme. 



Tím pěkněji jeví se struktura vysokého, válcovitého neb ku- 

 bického epithelu v hypodermis Gordius Preslii a Vaeteri. 



Výška jeho má se následovně: 



Gordius Preslii (^ na přídě . . 0.025 mm 



„ ď « zadku . .0-043 „ 



>, „ (5* ve středu . . 0*035 „ 



Q na přídě . . 0-03 „ 



