12 XL. F. Vejdovský. 



Co do struktury plasmy buněk hypodermálných, jeví obojí, 

 hnědé i bledé buňky skoro totožné poměry ; jen na hnědších buňkách 

 možno stanoviti ostřejší kontury buněčné. Cytoplasma obou jeví však 

 sítivo tvořící široké prostůrky obyčejně mnohostranné neb i kulovité, 

 upomínající na známé alveoly. Snad delší ležení tohoto druhu v kys. 

 chromové jest příčinou, že se cytoplasma objevuje v tomto pěnitém 

 tvaru. V plošných praeparátech jest to až překvapující, kdežto na 

 příčných řezech tělem nelze to s určitostí rozeznati; tehdy se jeví 

 cytoplasma zrovna v téže úpravě , jako u Gord. Preslii. Jemná 

 vlákenka mezi sebou anastomosující probíhají tak těsně podél sebe, 

 že se zdá, jakoby buňka měla strukturu vláknitou; čím užší buňka, 

 tím oprávnánějším zdá se býti tento náhled. Avšak v hnědých buňkách 

 stává se sítivo zřetelnější a jeví se skoro zrovna tak jako ve prae- 

 parátech plošných, t. j. jako alveolky. 



Sítivo buněčné jest v obou tvarech buněk totožné ; toliko u hně- 

 dých buněk mnohobokých a širokých jsou vlákenka znatelně silnější 

 a svým leskem zřetelně vystupují mezi bezbarvými válcovitými a celkem 

 co do velikosti skoro stejnými buňkami. Hnědé buňky, aťsi již veliké 

 anebo se stran tak stlačené, (že mají na průřezu tvar pouhých vláken), 

 nemají v hloubce své týž průměr, jako na povrchu, t. j. pod cuticulou. 

 Zde jsou zpravidla rozšířené a čím dále ku spodu tím více se zužují 

 i mají na průřezech tvar celkem vějířovitý; jen v málo případech 

 možno mluviti o válcovitých hnědých buňkách. Jádra ve velkých 

 buňkách hnědých lze dokázati, ovšem ne tak snadno jako u bezbarvých ; 

 v těchto jsou veliká jádra znatelná též po hyaliním dvůrku, který 

 však neobjímá jádro na celé periferii, jako jsme shledali v Cr. Preslii, 

 nýbrž jako jasný prostor objímá pouze přední polovinu a odpovídá 

 tak poměrům, které jsou dosud popisovány u největší části buněk, 

 kde bylo shledáno t. zv. centrosoma. Že však dvůrek ten jest pouze 

 jednostranně více vyvinut, dokazují velké buňky hnědé. Zde jádro 

 jest objato dvůrkem, který rovněž na zevním pólu jest značněji roz- 

 šířen, než na zadu, avšak lze jej i zde jako velice uzounký jasný 

 pruh zjistiti. Vniterní tělísko, č. centrosoma, jež s takou zřetelností 

 vystoupilo v hypodermálných buňkách u G. Preslii, u druhu nyní 

 popisovaného nijak jsem dokázati nemohl. Příčina může býti dvojí; 

 předně konservování Gordia, který tak dlouho ležel v kyselině chro- 

 mové. Avšak zdá se mně, že vysvětlení toto by nedostačovalo. Mám 

 za to, že skutečně centrosoma u G. Vaeteri v tomto stadiu vyvi- 

 nuto není. 



Pravděpodobnějším zdá se mně, že centrosoma jen v určitém 



