14 XL. F. Vejdovský 



lice zakrsalé a řídké. Cameranovi^) podařilo se zjistiti takové žlázy 

 — „cellule secretrici inodificate" — u Gord. tolosanus. Vývodné ka- 

 nálky a póry zevní zjistil jsem již dříve u téhož druhu. Tak to shle- 

 dávám ještě i u cizopasného samečka Gord. pustulosus, kde jest vy- 

 vinuta i t. zv. vláknitá cuticula i veliké areoly. Zde jest hypodermis 

 nad míru teničká lamella, v níž lze jen nesnadno jádra zjistiti. Není 

 nijakého rozdílu mezi jednotlivými elementy buněčnými, avšak dle 

 přítomnosti kanálků vývodných, jež vycházejí z hypodermis a v areolách 

 na venek ústí, lze souditi, že bývalé zde přítomné žlázy jednobuněčné 

 degenerovaly a pouze vývody jejich setrvaly. 



Srovnáme-li hypodermis dospělých volně žijících gordiů s pod- 

 kožkou cizopasných stádií překvapí nás zajisté rozdíl ve výšce buněk 

 epitheliálných. U dospělých Gordius tolosanus a Preslii ukázal jsem 

 již na rozdíly, v jakých se jeví hypodermis v různých částech těla, 

 že totiž teničká jest v přídě a ve středu těla, vysoká pak na zadku. 

 Že v cizopasném stádiu G. tolosanus jest hypodermis daleko vyšší, 

 ukázal Linsto v'). 



Na mladých exemplárech G, pustulosus ovšem nemohu ukázati 

 na totožné poměry hypodermis, jako u G. Vaeteri a Preslii ((5"), neboť 

 exempláře ty, jak řečeno, konservovány byly vesměs v 90% líhu, 

 který nezachoval prvotný stav epithelu, jevícího se na mých praepa- 

 rátech veskrze jako nízká, sploštělá vrstva, v níž nelze zjistiti určitých 

 obrysů jednotlivých buněk. Soudě však dle výkresů Came ranových 

 (1. č. fig. 1. 2. 5.), zhotovených patrně dle živých exemplářů Gord. 

 pustulosus, pevně mám za to, že v mladistvém cizopasném stádiu 

 i tohoto druhu jest hypodermis z vysokých buněk sestávající epithel, 

 jevící bezpochyby tytéž znaky, jako u Gord. Preslii ((^) a Vaeteri. 



A takž přicházíme k otázce, co jest příčinou, že hypodermis 

 gordiů v dospělém stavu jest tak nízká, kdežto u parasitních jeví se 

 jako vysoký válcovitý epithel? 



Otázku ta zodpoví bezpečné sledování vývoje t. zv. vláknité 

 cuticuly: čím vyvinutější, t. j. mohutnější jest vrstva vláknitá, tím 

 nižší se stává buněčný její podklad, z čehož jde, že pokud není vy- 

 vinuta vláknitá cuticula, potud se nalézá hypodermis v prvotním ne- 

 změněném stavu své výšky a struktury. 



Z uvedeného můžeme souditi na původ cuticuly vlastní, č. t. zv. 



^) Ricerclie intorno alla anatomia ed istologia dei Gordii. Torino 1888. 

 '') Linstov: Ueber die Entwicklungsgeschichte und die Anatomie von Gor- 

 dius tolosanus. Arch. fiir mikrosk. Anatomie Bd. 34. 1889. 



