16 XL. F. Vejdovský. 



mnoho pravděpodobnosti, ano zamlouvá se mně více, než prvý a to 

 z těchto důvodů: 



1. Vlákna, jež souvisí s hnědými buiíkami, jsou rovněž tak hnědě 

 zbarvená, jako vlastní sítivo těchto žláz. 



2. Přibýváním vláknité vrstvy ubývá výšce hypodermálných buněk, 

 jež posléze stávají se sploštělou vrstvou, u dospělých gordiů dobře 

 známou. Čím vyvinutější a vyšší jest vláknitá vrstva, tím nižší jest hy- 

 podermis. Tudíž rostou vlákna samostatně na útraty reticula buněčného, 

 křižujíce se na vzájem ve známém způsobe. Pokud má hypodermis 

 s dostatek schopnosti, potud vyvíjí se vlákna. 



3. Ve svých zevních vlastnostech jsou vlákna subcuticuly *) ji- 

 ného rázu než homogení cuticula. 



4. Poslední a nejdůležitější důvod, který uvádím pro svůj vý- 

 klad o morfologické povaze subcuticuly, nutno obšírněji rozebrati. 

 Gordiům, jako nematodům schází jak známo circulární vrstva svalová. 

 U prvých jest však nahrazena vlákenky okružnými, jimž dosud málo 

 pozornosti věnováno, nanejvýše, že snad byly pokládány za nervové 

 elementy. Vlákenka tato tvoří se rovněž v hypodermis a shledal jsem 

 je výtečně vyvinuta na podélných řezech jak u Gord. Presln tak 

 Vaeteri. Na příčných řezech možno jen částky jich postihnouti. Po- 

 délné řezy ukazují, že každá buňka hypodermální obsahuje na své 

 basi 3, 4 — 5 průřezů lesklých vlákenek, jež svým; leskem z ostatní 

 plasmy buněčné snadno lze objeviti. Zvláště v hypodermis břišní 

 strany u Gord. Presln vystupují vlákenka tato velice jasně. Možno 

 je vykládati za vlákenka svalová, takže by hypodermis byla pak sva- 

 lovým epithelem. Na každý spůsob však nutno vykládati je za změ- 

 něné části reticula buněčného, v kterémžto případu by odpovídaly 

 pružným vláknům subcuticuly. Tatáž vlákna okružná, jako hypodermis, 

 objevují však se a to daleko přesvědčivěji i v buňkách střevního 

 epithelu, kde je lze na celých plochách sledovati — o čemž níže více. 



Někteří autoři, jako Linstov a po něm Camerano, ^) jsou 

 náchylní rozeznávati více vrstev zevního obalu. Zvláště posledně jme- 

 novaný autor uznává: 



^) Navrhl jsem toto jméno pro t. zv. vláknitou cuticulu, abych učinil mor- 

 fologický rozdíl mezi ní a homogení, č. vlastní cuticulou. Avšak pod tím jménem 

 nesmí se vyrozumívati subcuticula, jak jí rozumí A. Schneider a jeho žák 

 R o h d e, kteří tím jménem označují hypodermis. Mám za to, že by se název tento 

 v poslední příčině mohl docela zavrhnouti a pouze pro t. zv. vláknitou hypo- 

 dermis užíti. 



») 1. c. 



