18 XL. F. Vejdovský. 



jejich, i napočítal jsem skoro pravidelně v každé buňce 3 — 5 vláken ; 

 ovšem nutno tu vždy počítati s pravidelně kolmými řezy ; na poněkud 

 šikmých průřezech jsou stopy stažitelných vláken velmi nezřetelné 

 a přehlédnou se snadno ; na příčných řezech nezdařilo se mně průběh 

 jejich vystihnouti. Posléze musím připomenouti, že jsem je shledal 

 pouze v buňkách hypodermis břišní; táhnou-li se na celém objemu 

 tělesném, nemohu s jistotou tvrditi. 



§ 2. Vývoj a struktura podélných svalů tělních. 



O svalech vlastního larvového stádia gordiů nevíme zcela ničeho. 

 Co předchází epithelu, z něhož se podélná vrstva svalová tvoří, t. j. 

 z čeho vznikají vrstvy mesoblastové pod hypodermis se prostírající, 

 musí ukázati skoumání budoucí. Nám se jedná o výklad 2 vrstev 

 buněčných, jež se v nejmladších stádiích (které jsem měl k dispo- 

 sici) pod hypodermis prostírají, a jež nutno za produkty mesobla- 

 stové vykládati. U dospělých gordiů jeví se jedna z těchto vrstev 

 buněčných přeměněnou v podélné svaly tělní, druhá vrstva označuje 

 se ještě dnes jakožto t. zv. parenchym č. těleso buněčné. 



Následující výklad bohdá odstraní veškeré pochybnosti o tom, 

 v jakém poměru nalézají se dotčené vrstvy buněčné k souhlasným 

 zjevům, známým u jiných živočichů, hlavně bilaterií. 



Zmíněné nejmladší stádium, z něhož mně jest vyjíti, jest (j* Gord. 

 pustulosiis, v jehož dutině životní neshledal jsem dosud nijakých žláz 

 pohlavních. Pod hypodermis velmi slabou a zrnitou prostírají se 

 buňky — jež tedy snad právem označím jakožto mesoblastové — ve 

 2 vrstvách zřetelných; spodní z nich, hraničící na hypodermis jest 

 epithel budoucích svalů podélných, vnitřní vrstva představuje základ 

 peritonea, o němž níže podrobněji se rozšíříme. 



Buňky ve svalovém epithelu jsou dosud nízké z hyaliní plasmy 

 se skládající a poznatelné po prodloužených jádrech. Jádra ta patrně 

 povstalá z obyčejných oválných jader, v dalším stádiu zužují se 

 v středu, takže jen póly jader jsou naduřelé a čím dále tím více se 

 zdlužují. Struktura jejich jest pěkně síťovitá, jadérko není vůbec pří- 

 tomné ; upomínají svou strukturou a tvarem na známá jádra dlouhých 

 Opalin a Spirostom. 



V takovém stavu nalézám svalový epithel u jmenovaného stádia 

 G. pustulosus v celé délce těla. U Gord. Preslii jest svalový epithel 

 přítomný v nejzažší části těla, kde bnňky svalové mezi sebou uložené 

 a jádra jejich na průřezech vystupují. Avšak v našem obrázku jest 



