Organogenese gordiů. 19 



již vidno, že se část plasmy těchto buněk diferencuje v hmotu sta- 

 žitelnou. Po obou stranách každé buňky totiž jeví se pruh lesklé 

 hmoty, jež i zvláštním žlutavým tonem vyniká z bezlesklé smíšené 

 hmoty homogení, v níž jádro jest uloženo. Toto poslední jest sarco- 

 plasma. Stažitelná hmota při silném zvětšení jeví se mimo to jako 

 ze zrnek složená, jež jsou uložená nad sebou asi na rozhraní mezi 

 dvěma buňkami svalovými. Meze totiž dvou sousedních buněk nelze 

 zjistiti, místo nich zaujala hmota kontractilnf. 



Svalové buňky v dalším postupu vývoje se pouze zvyšují, jádra 

 jejich se prodlužují a stažitelná hmota nabývá určitější struktury. 



Na příčných řezech svalové vrstvy, jeví se tolik jader, kolik 

 jest buněk svalových, každé jádro bývá v alveolární sarcoplasmě. 

 Jádra neleží též v jedné rovině, některá blíže peritonea, jiná níže, 

 jiná docela v středu sarcoplasmy. Sarcoplasma svalových buněk jest na 

 vnitřním konci k peritoneu obdána jednoduchou blanou, bez struktury; 

 blána ta patrně postrádá schopnosti stažitelnosti. Stažitelná hmota 

 jest ve 2 lamelách, jež jsou po délce zaškrcené následkem příčných 

 přihrádek a tvoří tudíž řadu alveol nad sebou ležících. Alveoly ty 

 jsou jednak stejné, jednak zase velice podléhají rozměrům, stávajíce 

 se velikými, onde zase nepatrnými. Též podélné horizontální řezy 

 buňkami volnými ukazují stejnou strukturu hmoty stažitelné. 



Gord. pustulosus dovoluje tedy nahlédnouti snadno v stru- 

 kturu buněk svalových; obtížněji lze dokázati totéž pro G. Preslii, 

 pro nepatmost elementů, z nichž se stažitelná hmota skládá. 



Při slabých zvětšeních jeví se podélná vrstva svalová jakoby 

 ze svazečků tvořena, z nichž tu a onde vystupují postranní větve. 

 Svazečky samy se zdají jakoby příčně pruhované. Mezi svazečky 

 jednotlivými jeví se značné dutiny, naplněné homogení plasmou, 

 v níž nijaká struktura se nejeví. V této hmotě jsou uložena jádra 

 opět v nestejné výši, často až k basi svalových buněk klesajíce. Neboť 

 ony hyaliní dutiny jsou vlastní buňky svalové. 



Jestli při silnějších zvětšeních sledujeme svaly na řezech po- 

 délných, objeví se nám contractilní hmota jako lamella velmi vysoká, 

 sestávající z podélných fibril, jež opět na přič jsou v malá políčka 

 rozdělena, takže se zdá jakoby celá lamella byla příčně pruhovaná. 



Silné zvětšení příčných řezů vysvětlí nám tuto strukturu. Spíše 

 však u samic než u samců, neboť v tomto ohlede jest Gord. pustu- 

 losus dvojtvárný. U samic totiž jsou elementy svalové o něco větší 

 a zřetelnější, a netvoří se tak svazečky lamellové, jako u samců. 

 Jádra jsou veskrze v hoření části sarcoplasmy, jež zaujímá celkem 



