Organogenese gordiů. 21 



menty, pokrývající epithel svalový, jak dokazují zvláště podélné řezy 

 celým tělem. Příčné řezy tímtéž stádiem vývoje dále v předu těla 

 vedené ukazují však, že vniterný pokryv svalový jest daleko hustší, 

 z těsně vedle sebe ležících buněk se skládající, jež jsou tedy upra- 

 veny již v pěkný epithel. Zvláště boČné strany těla vyznačují se tímto 

 vysokým peritoneem, kteréž na hřbetní a břišní straně, kde pokrývá 

 nervové pásmo břišní docela, jest o něco nižší. Jest to tedy, jak již 

 řečeno, peritoneum somatické, splanchnického není. Zažívací roura 

 jest vůbec zbavena zevního jakéhos pokryvu, jen v mediáni čáře 

 svrchní strany připínají se tu 2 lamelly, představující mesenterium, 

 po celé délce těla dutinu tělesnou rozdělující. 



Lamelly ony vznikají z peritonea somatického a táhnou se na 

 přič dutiny tělesné k dotyčnému místu trubice zažívací. V tom ohlede 

 uchylují se mesenteria poněkud od úpravy, jakou shledáme u dospě- 

 lejších stádií samčích a samicích Oord. Preslh\ leč nutno míti na 

 zřeteli, že popisovaný sameček Oord. pustulosus postrádal trubic po- 

 hlavních, což může míti v zápětí jiné uspořádání mesenterií. 



Vylíčená však ústrojnost nejmladšího stádia, které jsem měl 

 k disposici, ukazuje přesvědčivě, že máme u gordiů co činiti s pravou 

 dutinou tělesnou, byť i zde nebylo vlastního peritonea střevního, 

 a že tedy epitheliální pokryv svalové vrstvy jest původnější, než du- 

 tinu životní vyplňující buňky, č. t. zvaný parenchym (Zellgewebe). 



Posuzování dalších stádií vývoje utvrdí nás v tomto výkladu. 

 Dříve však, než vylíčíme tuto vysoce zajímavou úpravu dutiny životné, 

 musíme zvláště vytknouti, že v dutině této splývají amoebovitá tě- 

 líska, tedy pravé lymfoidní buňky tvaru nejrůznějšího. To zvláště lze 

 dokázati přesvědčivě u mladých samiček, jichž epithel vaječný počíná 

 tvořiti ovaria. Pokud tato poslední nevyplňují ještě dutinu tělesnou, 

 zbývá zde dosti prostory, v níž hojně se nalézají, tu jednotlivě, onde 

 zase po více skupení, jednojaderné, zřídka též dvojjaderné buňky 

 lymfoidní. V četných případech podařilo se mně dokázati původ jejich. 

 Některá bnňka peritoneální zvětší se a jako hrboulek trčí do dutiny 

 tělesné. Možno celý postup tohoto vývoje sledovati. Posléze se od- 

 trhnou a splývají v dutině životné. Pokud jsou isolované, jeví známý 

 amoebovitý tvar; skupí-li se jich více, pozbývají pseudopodiovitých 

 výhonků a berou na sebe tvar více méně zaokrouhlený, až posléze 

 mnohostranný. Tím způsobem povstal patrně t. zv. parenchym v přídě 

 a na zadku těla gordiů a průřezy nejmladším stádiem Oord. pustu- 

 losus přední části těla podávají k tomu dokladů. 



Dutina tělní přídy těla jest celkem nepatrnou, neboť zde jest 



