22 XL. F. Vejdovský 



ještě naduřená čásť trubice zažívací, dále nádor nervový a výše zmí- 

 něná hnědá žláza. Podélných svalů tělných zde není, takže k hypo- 

 dermis přímo se přikládá soubor buněk, jež vyplňují zbytek zdejší 

 dutiny tělesné a označují se jménem parenchymu. Avšak buňky ty 

 nejsou nepravidelně sestavené; ony se opakují vrstevnatě, concen- 

 tricky od hypodermis do vnitř. Tam kde se nalézá vlastní tělo žlázy 

 hnědé, jest vrstev nejvíce, buňky vnitřní jsou menší, zevní, k hypo- 

 dermis přímo přiléhající a tudíž peritoneu odpovídající, největší. 

 Dále na před ubývá vrstev těch, shledávám na řezech 4, pak 3 

 a posléze jen 2 vrstvy. Mezi nimi lze zjistiti i mezery, t. j., buňky 

 ty nevyplňují ještě veškerou dutinu těla. Ony nejsou vůbec těsně 

 k sobě přiléhající, a nejeví onu pěti-, šestibokost, jakáž jest známá 

 u dospělých gordiů. Tvar jejich celkem jest elipsovitý, tu a onde 

 jsou contury smáčklé a vidno ze všech těch znaků, že to byly prvotně 

 buňky volné, lymfoidní, v dutině těla splývající a zmnožením teprve 

 vzaly co celek na se ráz t. zv. parenchymu. Epithel peritoneálný 

 jest patrně jejich východištěm, tak že není v tom ohledu rozdílu mezi 

 peritoneem střední části těla a přídou jeho. 



Na zadní části těla jsem vznik těchto buněk a modifikací bývalé 

 dutiny tělesné nesledoval; jest však jisto, že poměry zde budou tytéž, 

 jako na přídě tělesné a to tím více, že epithel peritoneální zde za- 

 chovává vždy určité pravidelné seřadění svých elementů, jež se také 

 svou velikostí od ostatních, vnitřních buněk rozeznávají. Na fakta 

 tato dal jsem zvláštní důraz již v prvé své práci o gordiech. ^°) 



Musím se však pozastaviti na chvíli u jedné věci, jednak, abych 

 ukázal ještě na jiné pletivo, jež se účastní u vyplnění nejpřednější 

 části těla, t. zv. kaloty, jednak abych opravil výklad, jejž jsem o tomto 

 pletivu v prvé své práci podal. 



V prvých 2 — 4 průřezech přední části těla nenalézáme ještě 

 velkobuněčného epithelu peritoneálného a z něho vzniklých produktů, 

 o kterých jsme až dosud mluvili. K tenké hypodermis této končiny 

 tělesné u nejmladšího G. pustulosus a dospělejšího G. Vaeteri i u do- 

 spělého G. tolosanus, přikládá se přímo, beze všech přechodů zvláštní 

 pletivo, jednak vláknité, jednak z malých a malými jádry se vyzna- 

 čujících buněk složené, sestavené spíše radiálně k centru, kde pro- 

 bíhá zúžená čásť jícnu. Toto vazivo jsem vykládal v prvé své práci 

 za modifikované „Zellgewebe". Po nynějších zkušenostech, zvláště 

 po skoumání mladistvých stádií Gord. pustulosus musím vzíti výklad 



'*) Zeitschrift fur wiss. Zoologie. 1886. 



