26 XL. F. Vejdovský 



U Gordius Preslii byly stonky tyto veskrze vytvořené, tak jako 

 veškeré části nervové soustavy. Dobře konservované tyto exempláry 

 poskytly velmi pěkných výsledků pro poznání nervové soustavy i není 

 od místa, jestliže znovu stavbu její zrevidujeme. 



1. Pásmo břišní jest na celé periferii objato buňkami peritonea ; 

 i stonek nervový jest jím pokryt. Buňky ty jsou buď v jedné vrstvě, 

 aneb i ve dvou, což hlavně platí tam, kde pásmo břišní nepřiléhá 

 přímo k stěně střevní. Tyto buňky peritoneálné liší se ode všech 

 ostatních svými menšími rozměry a značným sploštěním. 



2. Pod peritoneem ostře se vyjímá vlastní obal nervový č. neu- 

 rilem; malá jádra tu a onde na stěně tohoto neurilemu se jevící, 

 dokazují, že blána tato jest produktem neuroglie. Zvláště po stra- 

 nách pásma břišního jádra tato jsou zřetelnější. Často však vystupuje 

 řada buněk na svrchní straně pásma břišního, epithelialně sestavených 

 s pěknými kulovitými jádry. Nemohu určiti, zda-li buňky tyto jsou 

 nervové, čili jsou-li původu neurogliového. Poslední zdá se mně 

 býti pravděpodobnějším. Na stonku nervovém těžko lze zjistiti ně- 

 jaké jádro. 



3. Největší část pásma břišního zaujímá, jak již řečeno — reti- 

 culum nervové, jež probíhá ve 3 rovnoběžných pruzích. Jednotlivé 

 pruhy jsou od sebe odděleny ostře omezenými homogeními blanami, 

 jež náležejí neuroglii. Že tomu tak, dokazují sploštělá malá jádra, 

 přitlačená tu a tam k reticulu, zvláště se stran ; jest tedy jisto, že 

 glia tvoří zvláštní vazivový obal kol reticula, čímž toto jest zcela 

 isolováno od ostatních elementů pásma břišního. 



Pod reticulem totiž nalézáme na každém řezu více jader men- 

 ších i větších^ mezi nimiž táhnou se tu a tam jemná vlákenka. Zdá 

 se, že jsou to rovněž buňky gliové, nemající vlastní funkce nervové. 



4. Pouze veliká basální buňka, jež na spodině pásma břišního 

 na určitých řezech vystupuje, jest pravá buňka gangliová, jejíž plasma 

 se intensivněji barví, a ovšem nejvíce veliké kulaté jádro. Buňka 

 tato jest mnohopolární, jak ukazuje homogení zbarvení výhonků 

 protoplasmových. Výhonky tyto rozbíhají se jednak mezi buňky gliové, 

 jeden pak, hlavní, vstupuje do stonku nervového, obalen 2 pochvami, 

 zevním a vnitřním neurilemem. Obojí tyto pochvy jsou produkty glie. 



5. Stonky nervové jsou daleko zřetelnější na řezech příčných 

 než podélných. Struktura jejich též dobře se vystihne na řezech 

 příčných, kdežto na podélných jeví se stonky jako teničká vlákenka, 

 hustě za sebou uspořádaná. 



