Organogenese gordiů. 29 



dého cizopasného stádia gordiů jest celkem nesnadné. Jistě zde není 

 dutiny ústní a pharyngu, a čásť popsaná nanejvýše by se mohla 

 označiti jako oesophagus. Dle všeho jest asi velmi pravděpodobným, 

 že veškeré poznané části mají původ svůj v hypoblastu, kdežto epi- 

 blastové části degenerují s tělem embryonálným. 



Struktura jader jest příčinou, že pokládám veškeré dosud lícené 

 části zažívací roury za téhož původu, jako vlastní střevní žaludek, 

 táhnoucí se celým tělem až ku konečníku. 



Veškerá stádia G. pustulosus, jak vícekráte již podotčeno, za- 

 chovány byly v líhu 907o- Působením tohoto jeví jádra zažívací roury 

 zvláštní strukturu. Jsou veskrze ovální, lesklá a po zbarvení pikro- 

 karmínem zdá se, jakoby sestávaly z hmoty homogení. 



Avšak plasma tato není patrně chemicky stejná; největší čásť 

 její se barví růžově červeně, kdežto okraj jádra, směřující ku hřbetní 

 části těla, jest zabarven intensivně červeně. Tak se jeví jádra bez 

 výjimky na svrchní i spodní straně, rovněž jako v bocích průřezů 

 zažívací roury. 



Jest tu vyznačena tedy zvláštní polarita elementů hypoblasto- 

 vých, vyvolaná patrně rozpuštěním chromatické hmoty v líhu, jež 

 soustředila se v nejvyšší pol jádra. 



Na praeparatech ztvrdlých chromovou kyselinou o této polaritě 

 není ani stopy, jádra buněk hypoblastových mají normálný tvar, 

 normální sítivo jaderné a poněkud exentricky položené intensivně se 

 barvící jadérko. 



Ještě jinou podivuhodnou zvláštnost histologickou poskytují 

 hypoblastové buňky mladých gordiů, tím, že představují svalový 

 epithel rovněž tak jako hypodermis. 



Pokud se ovšem sledují řezy příčné, nelze vlákna svalová v buň- 

 kách střevních zjistiti; v kolmých podélných řezech jeví se vlákna 

 ta uložena na zevním okraji buněk, jevící se jakožto lesklé, tečkovité 

 průřezy ve značném počtu v jednotlivých buňkách. Ještě lépe poučuje 

 nás pohled na zevní plochu střevní, v kterémžto případě objeví se 

 nad míru pěkně i průběh jednotlivých těch vlákenek. Ona probíhají 

 skoro na povrchu buněk jako husté obroučky kol střeva a jsou tudíž 

 daleko nápadnější než totožná vlákna v hypodermis. 



Zvláštní strukturu na vláknech těch nezdařilo se mně vysti- 

 hnouti; jsou to hladké, lesklé fibrily, činící dojem pružných vláken. 



Posléze přicházíme k rozřešení otázky: Jak se chová ve stádiích 

 cizopasných konečník a řiť k vlastnímu střevu? 



Série řezů nejzazších částí těla ukazuje: 



