32 XL. F. Vejdovský 



menší, plasma jejich postrádá onoho význačného lesku, jímž jsou 

 nápadné buňky trubic vlastních, blány pak buněk pohlavních jsou 

 nad míru jemné, kdežto buňky obalové jsou velmi ostře conturované. 

 Hebkost blan buněčných u buněk pohlavních má za následek, že 

 v značném množství případů plasma buněčná se úplně rozteče a na stěně 

 zbývá jen přilepené jádro, jež mnohdy bere na se tvar vřeténkovitý. 



Též ohledně jader liší se buňky pohlavní od buněk obalových. 

 Jádro prvých jest totiž značně menší, nebarví se tak značně, za to 

 zde však vystupuje intensivně se barvící klička, či chromatické vlá- 

 kenko, někdy ve 2, 3 neb 4 segmenty rozdělené. (U buněk obalových 

 jak výše připomenuto, lze zjistiti v jádru pouze jediné jadérko.) 



Popsaný epithel samčí nesetrvá na stěnách trubic. Jeho elementy 

 bud po jednom, buď ve skupinách utrhávají se od stěn a spadají do 

 vnitra trubic, čím dále ku předu, tím vzácnější jest epithel na stěnách 

 trubic, za to tím více elementů jeho nacházíme roztroušeno v dutině 

 trubic. Buňky epithelu T^reásta,YUÍi prvotné elementy matečné t^yo tvoření 

 chámu (Samenmutterzellen čili Spermatogonie). 



Další stáří buněk chámových lze rozeznati toliko dle tvaru 

 vlákna chromatického. V buňkách nalézajících se v dutině trubic 

 nelze zjistiti blánu jádra, která se patrně resorbovala. Karyoplasma 

 rozplynula se v celém obsahu cytoplasmy před tím úplně hyaliní. 

 Následek toho jest, že zrnka karyoplasmy zaujímají více centrum 

 buněk, kdežto obruba jest jich skorém prosta. Posléze však rozptýlí 

 se i zde zrnka karyoplasmy stejnoměrně. Místo jádra pak nad míru 

 pěkně vystupují části bývalého vlákna chromatického. Jsou to ve všech 

 případech pouze 4 tyčinky, stejně dlouhé, na mnoze rovné, zřídka 

 slabě prohnuté a intensivně se barvící. V celé střední části trubic 

 varlatových nalézáme buňky v tomto stádiu vývoje. Poněvadž jest 

 jich jen tolik, kolik bylo buněk na stěnách trubic v epithelu chá- 

 movém, není nikdy lumen trubic přeplněné. Délka tyčinek chroma- 

 tických obnáší pravidelně 0-015 mm. Strukturu zvláštní v nich zjistiti 

 se mně nepodařilo. Čím dále na zád, tím více jeví se tyčinky na- 

 duřelejšími, avšak taková stádia jsou celkem spořejší, nehoí berou 

 tyčinky celkem rychle na se jiný tvar. Beze zvláštních jiných změn mění 

 se totiž tyčinky v nová jádra; není nijakého kinetického dělení. 

 Prvotné vlákno rozdělí se ve 4 segmenty a každý z těchto jest základem 

 nového jádra. 



Pokud jsem zjistil tuto metamorfosu, jeví se tak, že tyčinka 

 naduří, jeví se v ní dutinka naplněná plasmou zrnitou, slabě se bar- 

 vící, tyčinka stává se nezřetelnou a obyčejně k jedné straně stlačenou. 



