Organogenese gordiů. 33 



Čím více tyčinka duří, tím více ubývá chromatické hmoty, posléze 

 nabývá tvaru oválního a představuje nové jádro, v pikrokarmínu 

 slabě růžově se barvící. Pouze na jednom, zpravidla na zevním pólu 

 jest zbarvení intensivnější, avšak difusní a upomíná na polární zbar- 

 vení jádra v buňkách střevních, neb, jak později seznáme, na zbarvení 

 jádra vaječného. Tak -povstala tedy 4 jádra v jedné matečné buňce 

 z bývalého vlákna chromatického beze všech processů kines8. 



Ve zmíněném samečků Gordius Preslii jiných stádií vývoje 

 spermatozoí jsem neshledal. Jaký jest tedy další osud buněk čtyř- 

 jaderných, říci přesně neumím ; dle všeho však pokračuje dělení je- 

 jich dále, takže celá buňka čtyrjaderná rozdělí se na 4 samostatné 

 buňky ; ty pak dalším dělením zmnoží se v četné spermatocyty, jež 

 naplňují pak veškerý prostor trubic chámových. 



Domněnku tu podporuji fakty následujícími: 



Sameček Gord. aestivalis měl v trubicích varlatových stádia 

 buněk chámových pokročilejší než G. Preslii \ na průřezech shledávám 

 pouze 6 — Sbuněčné skupiny dělení z prvotných spermatogonií. Zde 

 možno snadno rozeznati ještě tělo buněčné a jádro , avšak G. 

 pustulosus asi téhož stáří, uvedený v přehledné tabulce, ukazuje pouze 

 jádra v dutině trubic, kdežto tělo buněčné nelze rozpoznati. Patrně 

 methoda konservační zde nese vinu (líh 90"). Jádra ta jsou hustě 

 k sobě nastavena a hustěji podél mesenterií, než na zevní periferii. 

 Zajímavé jest také zvláštní vrstvení těchto jader; od stěn trubic 

 prodlužují se totiž některé buňky soustředně od mesenterií k peri- 

 ferii, nabývajíce tak vzhledu buněk vazivových. Mezi nimi pak uložena 

 jsou hojná jádra spermatocytů. 



Trubice varlatové jsou v tomto stádiu u Gord. aestivalis a pustu- 

 losus velmi naduřelé, tak že se dotýkají až i tělné vrstvy svalové. 

 Obal jejich skládá se z buněk značné sploštělých, z nichž některé na 

 hoření periferii prostupují výhonkovitě dutinou tělesnou a přikládají 

 se k peritoneu somatickému. 



Naduřování trubic má patrně příčinu svou v hojném rozmnožení 

 spermatoblastů, kteréž asi nepokračuje v obou trubicích téhož červa 

 stejně; to má za následek, že jedna trubice bývá objemnější druhé. 

 Tak se to jeví i u Gordius pustulosus i aestivalis. 



Pokrok u vývoji spermatozoí vlastních jeví se v starších exem- 

 plářích Gord. pustulosus ; shledávám tam v trubicích varlatových ve- 

 skrze stádia tato : Z naduřeného hlavicovitě těla buňky vychází srpo- 

 vitě neb růžkovitě zahnutý cípek, v němž uloženo prodloužené, 

 intensivně se barvící a špičatě zakončující jádro. Naduřelý konec jest 



Tr. mathematlcko-přírodověJecká. 1893. 3 



