34 XL. F. Vejdovský 



tělo buňky s cytoplasmou hustou, jež se na periferii nashromažďuje, 

 kdežto v centru jeví se liyaliní, bledá vakuola. Jaká jest struktura 

 na obvodu jádra, nelze po nedokonalé konservaci zjistiti. Rovněž 

 nesnadno říci, zdali tyto chámy, mezi nimiž jsem nenalezl nižádného 

 jiného stádia vývoje, jsou již úplně vyvinuté čili nic. Neznáme tvar 

 jejich u jmenovaného dospělého druhu. Kdyby skutečně již byly tyto 

 srpovité spermatozoy hotové, lišily by se podstatně od spermat Gordius 

 Preslu, jež jsou úplně odchylné ve svém tvaru, ovšem ale také nej- 

 častěji kreslené, avšak o struktuře jejich nevíme ničeho. V starší 

 době Meisner a nověji Linstow podali jejich obrazy při slabých 

 zvětšeních a nepřispěli nijak k osvětlení těchto zajímavých tvarů. 



Abych co možno nejspolehlivější zprávy o spermatech mohl 

 podati, snažil jsem se íixovati je nejrůznějšími methodami. Cizopa- 

 sného avšak již úplně vyvinutého samečka G. Preslii rozřízl jsem ve 

 vodě, načež ihned umrtvil vyprýštělé z těla chámy kys. osmičelou 

 a zbarvil haematoxylinem. Obraz jejich odpovídá dle této methody 

 asi známým výkresům Meisnerovým a Linstowovým. Jemnější 

 struktury na nich zjistiti nelze a tudíž upouštím od jich popisu. 



Dokonaleji se jeví spermatozoa vypraeparovaná z těla bez pří- 

 sady vody rychle zaschlá na sklíčku a ihned zbarvená haematoxy- 

 linem. Spermata naduří značně a jeví tvar klínovitý, na přídě zúžený, 

 na zad kulovitě rozšířený. Nestejně rozšířené obrysy na obvodu, co 

 malé lalůčky ukazují na amoebovitý pohyb cytoplasmy, kteráž jeví 

 dvojí strukturu. V předním zúženém konci jest hustá, slabě se bar- 

 vící, kdežto na zad jest řídká, hyaliní, nijak se nezbarvující. Tyčin- 

 kovité jádro v přední zúžené Části, temně se barví haematoxylinem. 



Nejspolehlivěji přesvědčíme se o tvaru spermat, jestliže na suchu 

 vypraeparované ihned skropíme osmičelou kyselinou, odvodníme líhy 

 a zbarvíme haematoxylinem. Tehdy podrží spermata svůj původní 

 tvar a zachovají i vnitřní struktury. Každé sperma jeví tři odstavce 

 a) přední s hustou protoplasmou a tyčinkovitýra temným jádrem; 

 h) střední naduřelejší, rovněž s hustou protoplasmou, v níž však vy- 

 stupuje na basi jádra ostře opsaná, kulovitá a hyaliní hmotou na- 

 plněná vacuola; c) ostřeji zaškrcuje se od tohoto středního uzle zadní 

 naduřelá část na periferii vyznačena slabou blanou, pod níž prostírá 

 se úzký pruh protoplasmy. Uvnitř této nalézá se pak vacuolka slabě 

 conturovaná a bledou hmotou naplněná. 



Jest tedy struktura spermatozoí gordiů nad jiné zajímavou a co 

 do tvaru jsou patrně spermatozoa tato jediná. Ovšem jest nutno od- 

 stavce, které jsme poznali, srovnati se spermatozoy jiných zvířat. 



