L. 



Příspévky k morfologii parietálních orgánů craniotů. 



Podává F. K. Studnička v Praze. 



S tabulkou XIX. 



(Předloženo dne 15. prosince 1893.) 



(z ústavu pro zoologii, srovnávací anatomii a ern>l>ryologii české 



university v Praze.) 



V následujícím pojednání podávám některé doplňky ku své práci 

 o organech parietálních, která byla na jaře letošního roku v pojedná- 

 ních král. české společnosti nauk uveřejněna. V práci té (19.) snažil 

 jsem se na základě pozorování orgánů oněch u Petromyzon Planeri, 

 a na základě udání různých autorů dokázati, že cranioti mají 

 samostatné organy parietalní původně dva, a nikoliv pouze jeden 

 (epiphysu starších autorů), jenž by se nanejvýše na dva díly rozdělil 

 (Ahlborn). Totéž, co jsem v práci své dokazoval, hleděl dokázati 

 v posledních pracích svých též švýcarský anatom Béraneck (4, 5.), 

 a sice dle pozorování vývoje orgánů těch u Saurií, speciálně u rodů 

 Lacerta a Anguis. Již pozorování Hillova (10.) na embryích Core- 

 gona svědčila pro to, že by organy parietalní byly dva, ačkoliv tento 

 autor z pozorování svých další dedukce nečinil. 



Po vydání práce mé vyšlo v poslední době pojednání Béra- 

 neckovo (6.) o parietálních orgánech anur; též zde nalezeny 

 u embryí orgány oba, jeden (přední) z nich ovšem velice rudimen- 

 tární. 



Musíme nyní otázku o počtu parietálních orgánů na diencephalu 

 craniotů považovati za rozřešenou. Cranioti mají skutečně, jak všude, 

 kde se podrobněji v tom směru bádalo, bylo nalezeno, na mezi- 

 mozku parietalní organy dva, zadní z těchto odpovídá t. zv. epi- 

 physe, přední z nich známému parietalnímu oku saurii. Nálezy K 1 i n- 

 ckow stroemo vy (12.) na embryích od Iguana, které by se zdály 



Tř. matliematlcko-přírodovědecká. 1893. 1 



