4 L. F. K. Studnička 



logii s organy mihule nemůže býti pochybnosti, vznikají dosti rychle 

 po sobě, přední též vzniká později; parietalní organy Saurií — epi- 

 physa a parietalní oko, jak dosud je označují různí autoři — vznikají 

 též rychle po sobě dle pozorování Hoffmannova (11.) a Ley- 

 digova (13). 



2. Parietalní organy vyvinutých Petromyzontů. 



O stavbě anatomické parietalních orgánů druhu Petromyzon 

 Planeri podal jsem zprávu ve své prvé práci; zde budiž připojeno 

 několik poznámek o organech jiného druhu Petromyzon fluviatilis. 



Jak jsem se na několika vzrostlých exemplárech tohoto druhu 

 mohl přesvědčiti, jsou tu parietalní organy úplně tak vyvinuty jako 

 u velice příbuzného druhu Petromyzon Planeri; jediný rozdíl byl by 

 v tom, že organ pinealní jest tu vnořen předním svým koncem hlu- 

 boko do neobyčejně silné svrchní stěny vazivového pouzdra lebečního. 

 Histologická structura organu parapinealního u zkoumaných exem- 

 plárů jest, jak jsem již dříve u P. Planeri nalezl, daleko jedno- 

 dušší než u organu pinealního. Pozorování toto nesouhlasí se starším 

 pozorováním O wsjannikowovým (14.), jenž u téhož právě druhu 

 nalezl retinu parapinealního organu vyvinutou jako u pinealního. 

 Vyvinutý organ parapinealní, jak jej Owsjannikow popisuje, není 

 tudíž význačný pro Petromyzon Jiuviatilis, nýbrž nachází se jen u ně- 

 kterých exemplárů a takový právě anatom jmenovaný zkoumal. 



U některých exemplárů Petromyzon Planeri jest organ parapin. 

 vyvinut nepatrně, neupomíná nás ani na to, že jest organem smyslo- 

 vým, tak vyvinutý nalezl jej na svých exemplárech Beard (2.). 



Věc ta svědčí o neobyčejné variabilitě organu parietalních, 

 která i u jiných zvířat byla na nich pozorována. 



Připojím na tomto místě některé poznámky o histologii organu 

 pinealního: V pojednání svém ukázal jsem, že pinealní organ vyvi- 

 nutějšího Ammocoeta má zevní vrstvu retiny složenou ze dvojího druhu 

 buněk: 1. Z vřetenovitých buněk smyslových, které se prodlužují 

 v nervový výběžek, jenž je spojuje s mozkem. 2. Z cylindrických 

 buněk opěrných. Stěna organu parietalního jest jistě z téhož materiálu 

 stavěna, jako stěna komory mozkové neb kanálu míšního ; vždyť organ 

 parietalní jest dle vývoje svého částí roury cerebrospinalní. Vnitřní 

 část stěny komory mozkové tvořena jest v jisté době vývoje, jak His 

 ukázal, buňkami dvojími: t. zy. Neuroblasty a. Spongioblasty. Z prvého 

 druhu buněk vznikají bnňky nervové-gangliové, z buněk druhých buňky 



