6 L. F. K. Studnička 



něji vývoj orgánů parietalních. Sledoval jsem na jaře letošního roku 

 vývoj Perca Jiuviatilis (?)^), nepodařilo se mi je však tak dalece vy- 

 chovati, bych určitě mohl zjistiti poměry orgánů parietalních; ale tolik 

 mohu zde udati, že na embryích asi 2 měsíce starých, délky asi 

 1 cm. nacházím před pinealním organem nepatrnou vychlípeninku, 

 snad počátek organu parapinealního. Podobnou vychlípeninku nalezl 

 jsem též na embryích od Ehodeus amarus, 



V práci své vyslovil jsem domněnku, že jest velmi pravděpo- 

 dobno, že t. zv. „praepinealní vychlipenina^' teleosteí dle označení 

 Hoffmannova, („Zirbelpolster" dle Burckhardta) jest homologická 

 s parapinealním organem, ač dokázati přímo věc tu se mi nepodařilo ; 

 avšak tolik mohu říci, že není-li útvar onen homologický s organem 

 tímto, že jest úplně samostatným útvarem asi na způsob paraphysy 

 u reptilií, s těla chorioidea ostatních vertebratů jej aspoň homo- 

 logisovati nikterak není možno. O otázce této a o homologiích jedno- 

 tlivých dílů těla chorioidea hodlám pojednati někdy později; pak 

 doufám, že budu moci otázku o praepinealní vychlipenině lépe ob- 

 jasniti. 



4. O nervu a o centrální innervaci parapinealního organu (para- 

 pinealního oka) u Lacerta sp. 



O innervaci parietalního oka Saurií nacházím v literatuře jen 

 dvě bližší udání; starší v práci Strahlově (18.) a novější Bé ra- 

 nec kovo (4.). Dle zmíněných udání opatřen jest parapinealní organ 

 těchto živočichů nervem, jenž vychází ze střechy mozku před epi- 

 physou (pinealním organem). Strahl udává za místo vzniku commis- 

 suru táhnoucí se před pinealním organem, Béraneck pak jakési 

 ganglion parietalní (noyau pariétal). 



Na více exemplárech embryí Lacerta sp.^) kolem 10 mm. dlouhých, 

 jež jsem měl příležitost zkoumati, nalezl jsem nerv parapinealní velice 

 krásně vyvinutý, právě takový, jak jej popisuje Strahl (18.) ve svém 

 pojednání. Již při slabém zvětšení byl na sagittalních řezech pro 

 svůj nápadný lesk snadno k rozeznání od okolí a od obyčejného 

 vaziva. 



Jeho průměr jest dosti veliký, jest více méně sploštělý, probíhá 

 oklikou kolem přední stěny pinealního organu (epiphysy) k organu 



^) Přesné určení možné nebylo, ježto embrya se tak dalece nevyvinula. 

 ^) Některý z našicb hojnějších druhů — Lac. viridis neb agilis. 



