Příspěvky k morfologii parietálních orgánů craniotů. 9 



Z právě uvedených dat o pinealním organu užovky lze poznati 

 jak značně tento jest přeměněný z původního tvaru. U saurií měl 

 ještě tvar vychlípeniny ze stěny mozku s tenkými stěnami, v nichž 

 na distalním konci někdy se nashromažďoval pigment upomínající 

 zřetelně na někdejší funkci smyslovou, u užovky upomíná pouze ne- 

 patrné lumen na někdejší tvar, terminální konec původní vychlípeniny 

 jest tu přeměněn v massivní těleso, které ve zvířeti dospělém na 

 laloky se rozpadá. U hadů, dle nálezů těchto na užovce, nachází se 

 poprvé massivní organ pinealní neznámého významu fysiologického 

 zcela podobný onomu, jaký jest význačný pro mozek ssavčí; organy 

 pinealní ptáků svou zvláštní, na žlázu nějakou upomínající strukturou 

 liší se, pokud mohu posouditi, jak od popsaného právě organu užovky, 

 tak od pinealních orgánů ssavců. 



Tak zvaná Paraphysa (Selenka) čili 'přední epiphysa (His a jiní) 

 jest u užovky velice pěkně vyvinuta, daleko více než u ještěrky. 

 Nachází se na nejpřednější části těla chorioidea ventr. IIL, tam kde 

 tato přecházejí do stěn hemispher a do krajiny před commissura 

 anterior: (Tab. XIX. fig. 5.) 



Na paraphysu upozornil nejprve Selenka (16,) a považoval ji 

 za rudimentární organ smyslový, za homologon sluchového váčku 

 Ascidií. Jako má mezimozek svůj parietalní organ smyslový, totiž 

 epiphysu, má mozek přední svou paraphysu, tak poprvé vyslovil se 

 Selenka, ale důkazy o tom, že by to skutečně byl organ smy- 

 slový, nepodal. 



Na mých praeparatech má paraphysa vzhled úplně takový, jako 

 organ pinealní (epiphysa) saurií (Tab. XIX. fig. 5.), jest tvaru kyjovitého, 

 stěna její, zejména v části distalní, jest velice silná, složená z buněk 

 cylindrických asi třikráte tak dlouhých, jako buňky tvořící ependym 

 na těla chorioidea, jest zevně obklopena četnými cévami krevními, 

 které poukazují na to, že jest to organ, jenž dosud má nějakou funkci. 

 (Tab. XIX. obr. 7.) Sleduj eme-li stěny postranní její na řezech frontál- 

 ních dolu proximalně k mozku, pozorujeme, že přímo přecházejí do těla 

 chorioidea lateralia, vzadu přechází paraphysa do teia chorioidea 

 ventr. IIL; celá stěna paraphysy , představuje tudíž morfologicky 

 v tomto stavu část těla chorioidea, též funkce její jest asi podobna 

 jako u nich, při těla chorioidea cévy vkládají se do vnitř jednotlivých 

 záhybů, zde paraphysa sama jest obklopena hustě cévami. 



Jest otázka, zda máme paraphysu považovati za organ parietalní; 

 ontogenie u Saurií by proto svědčila, paraphysa vzniká skutečně vy- 



