2 LI. J. Babor a J. Košťál 



koli jako výminku vzácnou (dle Simrotha^); stav samicí předchází 

 stav hermafroditický jakožto stadium vývojové popsané od B r o c k a '') 

 u embryí příbuzného Agriolimax agrestis L., než u druhu právě 

 projednávaného (Agr. laevis) nalézá se tato úprava orgánů pohlavních 

 u zvířat již skoro dorostlých a pohlavně zcela dospělých (Simroth*) 

 nalezl u analogické formy cizí pokročilé zárodky v uteru). Pozoro- 

 vání tato týkají se ovšem materiálu domácího, než podařilo se nám 

 získati též několik kusů jiného původu a zjistiti při nich tytéž po- 

 měry. Tak na př. dva exempláře z Mte Baldo (sbírané od p. dra 

 Vávry v srpnu 1893) jevily jeden úpravu pouze samicí, druhý též 

 začátek ústrojů samčích, tedy přechod k obojetnosti. 



Mimo to bylo nám přenecháno od p. Kliky několik kusů druhu 

 Agriolimax campestris Binney z Jowy s laevis Mull. jak známo to- 

 tožného, a i tyto jevily s ostatními úplnou shodu jsouce jednak sa- 

 mičkami, jednak (větší exempláře) počínajícími hermafrodity. 



Než kromě těchto forem vlastně již dlouho známých poštěstilo 

 se nám nalézti v listopadu předešlého roku (1892) na Járově u Zá- 

 visti dva exempláře habitem i organisací velmi zvláštní. Byliť oba 

 neobyčejně veliké kusy (4 cm zdélí) barvy velmi bledé, žlutobílé, 

 vyvinuti též jednopohlavně ale jako samci. Měli totiž gonadu nápadně 

 velikou a bledě šedé barvy obsahující pouze spermatozoa a spermato- 

 genetická stadia, vývody samčí poměrně velmi široké, penis náramně 

 zmohutnělý a receptaculum seminis úplně vymizelé (Fig. 1.) — Ještě 

 jeden kus podobný byl v konservovaném materiálu Jarovském z téže 

 doby nalezen, jenž jevil ještě malé receptaculum a v gonadě choval 

 vedle přečetných spermatozoí také několik vajíček, tak že tvoří tento 

 kus pěkný přechod od hermafrodita k pouhému samci (fig. 2.). 



Tři posléze jmenovaní slimáci patří dle všeho k var. pdllida 

 Schrenck a byly nalezeny v době abnormálně dlouho pěkného pod- 

 zimku, jemuž předcházelo velmi horké léto (1892), což patrně nebylo 

 lhostejno pro vznik nadobyčejné velikosti a bledé barvy u tohoto 

 druhu obyčejně temně až černě vybarveného. Vliv vysoké temperatury 

 na bledé zbarvení slimáků byl dokázán pokusy Simrothovými, jež 

 byly i v ústavě p. prof. Vejdovského s úspěchem opakovány (na 

 Amalia gracilis Leyd.) a jest velmi pravdě podobno, že i na jedno- 



•) 1. c. a Ber. d. naturf, Ges. zu Leipzig 1884, 6. 

 *) Brock, Entwick. d. Haut etc. Zeitschr. fůr wissensch. Zool. 1885. 

 ^) Odpověď na předešlé pojednání Brockovo v Zeitschr. fixr wissenschaft. 

 Zool. 1886. 



