Q LI. J. Babor a J. Koěíál 



neobyčejně velikou (fig. 13.), mohutný vývod „hermafroditický", za- 

 krnělou žlázu bílkovou a na společném vývodu díl samčí a samicí 

 v docela opačném poměru tloušťky, než u zvířat normálních, tedy 

 shledáváme náramnou převahu spermatoduktu proti vejcovodu ; rovněž 

 penis je zvětšen, a receptaculum v jednom případě scházelo. 



10. Z domácích limacidů zbývá ještě Limax variegatus Dráp. 

 a Limax arborum Bouch, (skupina Simrothia aut.)^ ale ty jsme nemohli 

 v této otázce zkoumati ; prvního pro neobyčejnou vzácnost a druhého 

 pro nedostatečný dosud materiál pozorovací. Pokud se zjistiti prozatím 

 dalo, platí o poslednějším totéž, co bylo řečeno o druhu Agriolimax 

 agrestis L. 



Z tohoto stručného přehledu plyne, že u slimáků od nás dosud 

 studovaných pohlavní organy podléhají postupnému vývoji, v němž 

 od jednoho pohlaví počínaje bývá de norma vždy dosažen stav obo- 

 jetný, ale nikoli jako poslední nepřekročitelné stadium, neboť za ur- 

 čitých biologických poměrů (na prvním místě dlužno upozorniti na 

 vysokou teplotu) mohou se jednotlivci vyvíjeti ještě dále a státi se, 

 po případě podruhé, jednopohlavními. Nejlépe jest tento cyklus pa- 

 trný na druhu Agriolimax laevis Miill. Rovněž pěkně jest celý tento 

 postup pozorovati na Limax maximus L., jenže u tohoto již i nej- 

 mladší stadia, ačkoli jsou samicí co se obsahu gonad týče, mají zře- 

 telně naznačený penis. 



Theoretický výklad těchto fakt je možný dvojí. Buď jedná se 

 o tendenci k jednopohlavnímu vyvinutí zvířat původně hermafroditi- 

 ckých anebo jest hermafroditismus u těchto a snad u Stylommatophorů 

 vůbec stav teprve druhotně nabytý a dosud nalézáme elementy obojího 

 pohlaví nikoli v nezákonité směsi přítomny, nýbrž odděleně vyvinuty. 

 Výklad druhý zdá se dle nynějšího stavu srovnávací anatomie a embryo- 

 logie pravděpodobnější. 



