stemmer overens med Schenck's og Thomsons; kun hvad de 
anvendte Karakterer, der her mindre skulle være heuristiske end 
virkelig systematiske, angaar, har jeg søgt at stille de biologiske 
(f. Ex. Bagkropstilkens Bygning) mere i Baggrunden, men indrømmer, 
at der i denne Gruppe endnu er meget at oplyse, før vi naa til 
en rigtig Forstaaelse af Slægtskabet og de enkelte Karakterers Be- 
tydning og Oprindelse. ; 
Systematik. Skjøndt Typen hos de herhen hørende Hvepse er 
let kjendelig ved Hovedets Form, giver den foranderlige Bagkrop 
en interessant Afvexling, som, saalænge det haåbituelle endnu spil- 
lede en fremtrædende Rolle, forledte Systematikerne til Fejlslutninger 
og vildledende Spekulationer. Vi se f. Ex. indtil den nyeste Tid 
tre selvstændige Typer: Oæybelus, Trypoxylon og Nitela blive hen- 
regnede til Crabroniderne paa Grund af en tilfældig Lighed i Vinge- 
bygningen, der skyldes et analogt. Reduktionsforhold af Vingens 
Aarer, og ved Formen af Bagkroppen, der skyldes Analogier i Leve- 
vis. Interessant er den Parallelisering af de enkelte Crabronide- 
Former med Former af de øvrige Gravehvepse, som vi gjenfinde, 
idetmindste i Tanken, hos forskjellige Forfattere. Dahlbom giver 
saaledes i sin ,,Sphex in sensu Linnæano" (1843—45) følgende 
Oversigt over Gravehvepsenes Typer henførte til Crabronidernes 
Række: 
Trypoxylon 
Rhopalum — Crabronidæ Spheciformes. 
Dasyproctus 
Nitela == — Pompiliformes. 
— Nyssoniformes. 
Crossocerus — Pemphredonidæ. 
Thyreopus — Bembicidæ (vel Vespæ). 
! 
