12 
Beklædning; indenfor er der lukket med en plan Hinde af den 
indre Beklædning, saa at der bliver et kegleformigt Rum. I dette 
Forhold afviger den fra Cerceris's Kokon, som den iøvrigt ligner 
aldeles i Stof, Farve og Form. Halsen ér ikke spundet sammen 
forneden, men spundet fast til Foderresterne. Den nederste Del 
udfyldes af en sort Klump, nemlig Exkrementerne, som Larven 
først udskiller efter Indspindingen, i flydende Tilstand. 
Efter Biologien kunne vi dele Gruppen i 6 Afdelinger: 
I. Megacrabrones. Il. De store Jordcrabroner. III. Bre- 
Pharipus. IV. Crossocerus Lep. V. Rhopalum. VI. Lindenius, 
Entomognathus. 
I. Afdeling. 
(Megacrabrones.) 
Denne første Afdeling omfatter de store Crabroner, der bygge 
i Træ; Thorax er her stærkt haaret og Mesothorax-Siderne ere 
stribede eller rynkede. Hos Hunnerne ere Bagkroppens sidste Ringe 
besatte med stive Børster til at feje Smuldet ud af Gangene med: 
Fortarserne ere kun svagt cilierede, men Mellem- og Bagtibierne 
forsynede med mange, dog forholdsvis svage Torne. Tibiernes nedre, 
ydre Rand staar stærkt frem og er takket. Pygalfeltet er rende- 
formigt uddybet, langt og smalt og paa Randene omgivet af stive, 
bagudrettede, tætstaaende, gule Børster. Alle disse Forhold vise os 
den typiske Træborer. 
Herhen høre de største Crabronider, hvoriblandt de 3 Arter: 
Clytochrysus cephalotes, Crabro 4-cinctus og Solenius vagus navnlig 
udmærke sig ved deres Størrelse, korte, kraftige Bygning og elegante 
Hovedform. Selve Skulpturen er her saa fin og konstant — enhver 
Legemsdel viser os Skønheder og interessante Emner for et ind- 
trængende Studium af Plastiken, af Forholdet mellem Muskulatur 
og Skelet, af Farvetegningens Variation, af Skulpturen i Forhold til 
Individets eller Artens Størrelse, af Skulpturens Sammenblanding ved 
Uj 
