13 
Krydsninger osv. Udstykningen i Slægter er meget smaalig; de 
ere nærmest kun at betragte som Artsgrupper. 
Arterne flyve i Juni — September og have om ikke altid, saa 
dog ofte 2 Generationer, der følge hurtigt efter hinanden. Hunnerne 
træffer man paa gammelt Ved osv., hvor de have deres Bolig. Her 
opsøge Hannerne dem ikke, men de træffes i Solskinsvejr paa 
Blomster og Blade. Hannernes Opholdssted i daarligt "Vejr og om 
Natten er i Huller i Træ, hvad jeg slutter af følgende Iagttagelse. 
Paa en gammel Pæl var der et Hul, som var efterladt af et ud- 
faldet, rustent Søm, og det egnede sig derfor ikke til at bygge 
" Rede i; i dette traf jeg i længere Tid, hver Gang jeg saa det 
efter, en Han af de Arter, der høre til denne Gruppe, en Gang 
endog en for Danmark ny Art. I det hele taget ser man forholds- 
vis lidet til disse Hvepse; de klækkes i Reglen lettere end de 
kætses. 
I Redebygningen ere de ikke store Mestre; den er egent- 
lig meget simpel og ens hos dem alle. Hunnen gnaver en cylindrisk 
Gang, ofte af betydelig Længde, i det raadne Ved af gamle Træer 
(sjældent i Hylotrupes 0. a. Gange i Plankeværker osv.) og uddyber 
den inderste Ende til en ,,Celle". "Naar denne er forsynet med 
Foder, lukkes der for den med Spaaner, og Gangen fyldes til med 
samme Materiale til henimod Udgangen. Undertiden anlægges 2 
»Celler" i Gangens Ende, hvoraf den indre da er større (for en 
Hun), den ydre mindre (for en Han), kun adskilte ved et lille 
Mellemrum med Spaaner. Naar Forholdene tiliade det, d.v.s. naar 
Vedet er mørt og Stammen tyk, anlægges flere Gange, udgaaende 
fra Hovedgangen, og hver af disse Sidegange ender da med 1, 
sj. 2 ,,Celler". Kun én, mindre Art er bleven Stængelbygger. 
Byttet bestaar af større Fluer, enten Syrphider, Muscider 
eller Empider; en mindre Art nøjes med en mindre Muscide 
(Lauxania). 
Larvens største Bredde ligger bagtil, ligesom svarende til 
Bagkroppen, medens de forreste Ringe, der svare til Brystet, ere 
smallere. Mandiblerne ere meget stærke, i Spidsen brunsorte, med 
