SEERE EET REN EN eN 
RE ERE EEN EET eN 
19 
Ben og synes alene optaget deraf og at nyde Tilværelsen ganske 
sorgfri. Men i Virkeligheden sidder den og holder Øje med os; 
fjærne vi os lidt, vender den strax tilbage og smutter nu, uden. 
Spor af Søgen eller Nølen, lige ind i sin Gang. Skynde vi os hen, 
se vi den forsvinde i Gangens Dybde. Paa sin Side er den ogsaa 
nysgjerrig; lidt efter viser den Hovedet i Indgangen for at spejde. 
Dog, vi forudsatte, at den bragte et Bytte med hjem, og i saa Fald 
viser den sig ikke, men vi se kort efter en Masse Smuld bevæge 
sig ud mod Aabningen og lukke for denne. Døren er nu lukket, 
og i Ro kan Hvepsen ordne Byttet i Cellen. Den gaar strax efter 
ud paa Jagt igjen, og faa Minutter efter finde vi atter Indgangen 
aaben: den er ude. Hele dens her beskrevne Optræden staar i 
saa stærk Modsætning til den ugenerte, fortrolige Maade, hvorpaa 
FPemphredon lugubris færdes ved sit Arbejde paa den samme Træ- 
stamme. Der er en bestemt ydre Aarsag, der er Grund til denne 
Forskjel, men hvori bestaar den? De to Arter have forskjellige 
Fjender, deraf kommer det, og vi gjenfinde den samme Forskjel hos 
mange af de øvrige Gravehvepse. Hos Pemphredon snylter en 
Ichneumonide med en lang Læggebraad, hvormed den kan bore ind 
til Cellerne og anbringe sine Æg udefra; endvidere en Guldhveps, 
som under dens Fraværelse trænger ind i Reden og lægger Æg i 
Forraadet. Mod disse Fjender nytter det ikke at skjule sin Rede, 
de opsøge den kun .ved Hjælp af Lugtesandsen. Men i Clytochrysus- 
Reden finde vi kun én ,,Snylter”, en Fluelarve, som æder ikke 
Hvepselarven, men Foderet, denne skulde leve af. Det er Larven 
til den graalige Flue, en Tachinarie, hvoraf der bestandig sidder 
nogle Exemplarer paa Træets Stamme. Paa Grund af den graa 
Farve, med sorte Pletter og Baand, kan man kun vanskeligt opdage 
dem: de maa have en Grund til at være saa skjulte, og de maa 
bestemt sidde og vente paa noget der, saa udholdende de ere. 
Ganske rigtig, de vente paa, at Gravehvepsen skal komme hjem 
med Bytte, i en Fart ere de derhenne og anbringe et Æg paa 
Byttet, idet Gravehvepsen bærer det ind. Det er altsaa Grunden 
til, at Hvepsen vil smutte raskt og ubemærket ind, naar den kommer 
