55 
I en leret, meget fast Havegang hår jeg i en længere Aar- 
række iagttaget en Koloni, der byggede tæt sammen paa et Sted, 
hvor Gangen skraanede lidt nedad. mod Syd. Med de store, skarpe 
og hule Mandibler bryder Hvepsen let gjennem den haarde Lerjord, 
og med de stærkt bevæbnede Fortarser fejer den den løsbrudte Jord 
tilside; naar den er kommen ned i Jorden, arbejder den som sæd- 
vanlig, ved at skyde den løsbrudte Jordmasse baglænds op. Tidligt 
om Morgenen og om Afténen se vi en lille Jordtue over dens Gang; 
paa den Tid af Dagen minerer den; midt paa Dagen er Jordtuen 
forsvunden; den er spredt til alle Sider, og Hvepsen sidder enten 
rolig 1 Gangen, årbejder nede i Cellerne eller er ude at flyve. 
Ligesom Shuckard fandt jeg ogsaa dens Gange, mere enkeltvis, i 
en anden Havegang med sandet, løs Jord. Her iagttog jeg, hvad 
man hidtil ikke har hørt om nogen anden Gravehveps, nemlig, at 
ogsaa Hannerne have deres égne, smaa Gange. I den bløde Jord, 
ved Siden åf Gangen, overraskede jeg en lille Koloni Hanner, som 
sad i nogle ganske korte, lodrette Gange, der vare anlagte saa tæt 
sammen, at der var en halv Snes Stykker paa et Par Kvadrat- 
tommer. Gangene vare ikke meget længere end Dyrene selv, og i 
dem opholdt de sig i daarligt Vejr og om Natten. Da jeg under- 
søgte Bygningen af deres Fortarser, viste det sig, at ogsaa de 
havde en Række lange Cilier, om disse end langt fra vare saa 
stærke som hos Hunnerne. — I den lerede Gang benyttedes de gamle 
Reder igjen i stor Udstrækning, men i den sandede maatte de hver 
Gang grave nye. Paa de Steder, hvor en Koloni bygger, finder 
man derfor Jorden fyldt med gamle Celler, indeholdende Resterne 
af Byttet. Undertiden saa jeg den tage andre Insekters Reder i 
Besiddelse, paa en Tid, hvor disse ikke fløj, f. Ex. gamle Halictus- 
Gange, og man fandt da Larver og Pupper af disse Insekter i Celler, 
Side om Side. I Lerjorden ere Rederne ofte kun 3” dybe, i Reglen 
dog mere, omtr. 6% ….i Sandjorden ofte betydeligt dybere. Hoved- 
gangen gaar lodret ned, og fra denne gaa korte Sidegange, der 
hver ende i en Celle, ud til alle Sider. … De ligge i lidt forskjellig 
Højde og 'gaa: næsten vandret ud, ligesom Cellen kun skraaner svagt 
