EET TEE ERE Te re 
61 
bevist om, at den under hele sin Jagt ikke betjener sig af Braaden. 
— Det sidste er utvivlsomt urigtigt, men det sker med saa stor 
Hurtighed, at det kan være vanskeligt at se; en saa slank Bagkrops- 
bygning, der er saa udpræget egnet til at bøjes stærkt, for at 
kunne træffe et lille Bytte med Braaden, vilde den ellers næppe 
have. At den er saa kræsen i sit Valg af Bytte og vil have det 
i uskadt Tilstand, tyder ikke paa, at den skulde fodre Yngelen lige- 
som Bembex. — Westwood (II, p. 195—96 og 207) udtaler sin 
Tvivl om Rigtigheden af de Iagttagelser, der dengang forelaa, om 
Yngelens Fodring hos Mellinus, Pelopoeus og Sphex; han mener, 
at det kun findes hos de sociale Hymenopterer. Han har set den 
grave Gange i Sandbanker. Kohl (1880, p. 231) saa den besøge 
frisk Gødning af Kvæg og Mennesker og snige sig paa de større 
Muscider, der indfandt sig her; den styrtede sig paa dem, lammede 
dem og fløj bort med dem. Den tog Musca corvina Fabr., Myo- 
spila meditabunda Fabr., Pollenia rudis Fabr., Lucilia cornicina 
Fabr., Dasyphora pratorum Meig. (!"/9—?8/9). — Den har hos os 
utvivlsomt 2 Generationer. Jeg fandt den hvert Aar i Begyndelsen 
af August flyvende i skarevis om nogle solbeskinnede lave Ege, paa 
hvis Blade Hanner og Hunner traf hinanden og parredes. Rederne 
maa have været i Nærheden, men det lykkedes mig ikke at opdage 
disse. Den anden Generation vistnok i September. 
2. Mellinus sabulosus Fabr. 
Denne Art, som er mindre end den foregaaende, er ligesom hin 
almindelig i Sandegne og fløj i stort Antal sammen med den 
påa Egene, først i August. Hannen fløj ogsaa paa Veronica becca- 
bunga; den besøger ogsaa Skjærmplanter. Dens Rede fandt jeg 
ikke. Lucas iagttog den (Ann. sc. nat. sér. 4. t. I, 1861, p: 219), 
men hans Meddelelse er forblevet mig ubekjendt. Taschenberg 
(1877, p. 284) saa den tage Sarcophaga, Coenosia, Anthomyia, 
Lucilia, Cyrtoneura og Syrphus. Den lagde Byttet fra sig foran 
Indgangen til Reden, gik ind i denne og trak det baglænds ned. 
