106 
kopper, som opholde sig i Strandsandet eller løbe om langs Strand- 
bredden, navnlig Lycosa cinerea og Textrix denticulata.  Lycosa 
cinerea er et Kystdyr, som graver sig en Gang ned i Strandsandet, 
spinder et Væv over Gangens Vægge og saa sidder i denne og passer 
paa Bytte. Disse Gange opsøgte Hvepsene, drillede Edderkoppen, 
indtil de fik drevet den ud af Gangen og får saa løs påa den og 
lammede den med et eneste Stik ind under Bugen i Forkroppen. 
Edderkoppen kan naa en betydelig Størrelse, og udvoxne Exemplarer 
ere meget kraftige Dyr. P. chalybeatus, der er næsten dobbelt 
saa stor som ftrivialis, tog mest denne større Art; den sidstnævnte 
holdt sig til smaa Exemplarer eller tog andre mindre Arter. For- 
øvrigt bemærkede jeg en betydelig Forskjel i Størrelsen af Individerne 
af chalybeatus, og de Edderkopper, de fangede, stode ogsaa i For- 
hold hertil. Saasnart Byttet var lammet, vendte Gravehvepsen det 
om paa Ryggen, tog fat med Kindbakkerne i Bagkropstilken eller 
i Brystet lige foran denne og trak saa, gaaende baglænds, afsted 
med Edderkoppen. Skulde Byttet længere bort, forlodes det af og 
til, og Hvepsen løb et Stykke forud for at rekognoscere Terrainet. 
Nogle Gange slæbte Hvepsen Edderkoppen op over en høj, med 
Planter tæt bevoxede Skrænt op til den, i Kanterne, sandede Lande- 
vej, hvor Reden anlagdes, saa at jeg timevis maatte overvære Trans- 
porten, for at kunne se Redebygningen. Den lille P. trivialis med 
sine forholdsvis lange Ben foretog ikke saa lange Vandringer, men 
viste paa den anden Side en langt større Livlighed og Behændighed 
under Transporten af Byttet. Hvor Sandet var løst og derfor vanske- 
ligt at passere, styrede den lige hen til et flettet Risgærde, klatrede 
baglænds op ad dette, vandrede en Strækning hen ad det, indtil. 
den havde naaet saa langt den. vilde, og steg da ned igjen til 
Sandet. Den Behændighed, den lagde for Dagen ved at klatre op 
og ned og henad det indfiltrede Fletværk, var beundringsværdig. 
Hvor en Gren, som den havde vovet sig ud paa, pludselig hørte 
op, satte den i et Spring over paa en anden, stadig” bærende sit 
Bytte, der i hvert Fald var den selv lig i Størrelse og Tyngde, 
i Munden. Springet foregik, ligesom dens andre Bevægelser, bag- 
