112 
jeg intet; jeg maa have ødelagt Rederne ved min Graven, da Ko- 
lonien siden er forsvunden. Naar man ikke kan finde og følge selve 
Gangene, er det i Reglen forgæves at udgrave Stedet. 
15. Pompilus crassicornis Schiddte og 16. P. peereper v.d. L. 
ved man intet om. 
4. ÅAporus Spin. (1808). 
l. Aporus dubius v.d.L. Mandiblerne buede, med 2 Tænder 
1 Spidsen. Den graver rimeligvis i Sandjord, som den foregaaende 
Art, men den er ikke bleven iagttaget ved Redebygningen. 
5. Agenia Schiddte (1837). 
Pogonius Dbm. 
Kæberne forsynede med Haarknipper, som mangle hos Pseuda- 
genia. Fortarserne ere uden Cilier og Bagtibierne glatte, kun med 
faa, korte Haar. Kun 1 dansk Art. 
l. Agenia hircana Fabr. Ent. syst. suppl. 251, 30 =— Agenia 
bifasciata Schiddte (non Fabr. Dbm.). 
Arten flyver i Juni og Juli; man ser da Hunnen påa gammelt 
Træværk og gamle, udgaaede Træer.: I Klækkehus tog jeg 3 då, 
der kom ud af Træ fra Skoven (?8/6 88). Arten er ikke almindelig; | 
dens Rede maa søges i gamle, raadne Træer, i Stængler fandt jeg 
den ikke. 
Schiddte (1837, p. 323) fandt den i Skovegne, hvor han ofte 
saa den bære Edderkopper ind i Huller paa Træstammer og Pæle. 
Giraud (1866, p. 467) var den første, der fandt dens Rede og 
fulgte Larvens Udvikling. Han fandt den (5/6) i en Rubusstængel, 
i en bred Gang, som syntes at have været beboet i Forvejen af 
en Hoplomerus- Art, efter Rester af Celler af Jord at dømme. 
" I Gangen fandtes 4 Edderkopper, der laa noget fra hverandre, i 
Rum, der ikke vare adskilte ved regelmæssige Skillevægge, men ved 
noget løst sammenhobet Smuld. Paa hver Edderkop laa en Larve, 
