163 
udfyldt med samme Materiale, hvoraf Cellerne ere byggede, en 
gulbrun, fin Lermasse. Disse 3 forreste Celler ere lukkede med 
en forsvarlig Prop af et grovere Materiale, og de udmunde i en 
tom, aaben ,,Forhal”; denne synes først at være bygget, efter at 
Hvepsen havde dækket Cellerne med et tildels temmelig tykt Lag 
af Ler, blandet med grovere Sandskorn, hvoraf ogsaa Forhallens 
Vægge vare dannede. Endelig findes der i Forhallens Væg en 
rund Indgang, som var lukket med et ganske tyndt Laag, der ved 
mit Forsøg paa at fjærne Reden fra Stenen gik itu. Om denne 
Forhal dog ikke har været bestemt til at være en ny Celle, skal 
jeg lade staa hen. Cellernes Vægge vare ujævne og uden Afpudsning, 
saa at det Indre var ligesaa primitivt som det Ydre af Reden. 
Ved det tykke Lag af Ler, som Hvepsen tilsidst dækkede Reden 
med, fik denne en smuk afrundet Form. 
Paa Grund af det lidet holdbare Byggemateriale var Reden 
meget skrøbelig, og det kunde ikke undgaas, at de enkelte Celler 
delvis adskiltes ved Forsøget paa at faa Reden i sin Helhed 
fjærnet fra Stenen, ligesom ogsaa Yderlaget tog Skade; det kan 
dog ikke nægtes, at Hvepsen — som den vedføjede Afbildning 
viser — i Bygningen af denne Rede har godtgjort, at den formaar 
at bygge efter et højere Princip, ialtfald under gunstige Forhold 
og at den utvivlsomt kunde frembringe et smukkere Arbejde med 
et bedre Materiale. Det er jo ogsaa muligt, at den i Egne med 
gunstigere Forhold i Henseende til Underlag og Byggemateriale 
kan udfolde større Kunst end i den Egn, hvor jeg har iagttaget den. 
Jeg har klækket Hvepsen adskillige Gange af de her omtalte 
Reder. Larven er hvid, men iøvrigt som en Odynerus-Larve. Af 
Snyltere fandt jeg ofte Chrysis ignita og flere Ichneumoner, der dog 
ikke kom til en saadan Udvikling, at de lode sig bestemme. 
Foderet synes efter de forefundne Rester at være Phytonomus-Larver. 
