182 
Sparganium ramosum optræder ved Skarridsø og i Egnen 
om den, navnlig i Mølledammene, ret almindelig. I de sidste kan 
den danne store, meget tætte Bestande, fra hvilke næsten alle 
andre Arter ere udelukkede; kun enkelte Arter, Butomus f. Ex., kunne 
findes indblandede. Dens Voxemaade er ganske lig Typhas. Der er 
vandret løbende, straktleddede Jordstængler med Lavblade, der til- 
sidst bøje sig opad og danne en Roset af Løvblade (Fig. 8); fra 
den kortleddede Del udgaar mindst een, ofte flere (3—5) nye Ud- 
løbere, straktleddede Lavbladskud, som blive !/>—3/4 M lange og 
ende med en spids Knop (I/ i Fig. 8, A). Udløberne kunne for- 
grene sig og danne nye Udløbere. Rødder danne sig sparsomt paa 
Fig. 8. Sparganium ramosum VER August). 
4, Grunddel af en Plante med Udløber (c. 2); a, opad voxende svagere 
Vandrødder, 5, nedad voxende kraftigere Bedder (Hæfterødder). B, Basis 
af et Skud i Længdesnit (ec. 2). 
Udløberne, især ved Ombøjningsstedet; her bryde de frem i stor 
Mængde (se Fig. 8). De nederste, nedad voxende i: en Tue kunne 
være dobbelt saa tykke som de andre. Modsætningen mellem dem 
og de andre sees af Figuren. De rosetbladede Skuddele forblive 
vel mindst 1, maaske flere Aar paa det kortleddede Stadium, før- 
end de strække sig til blomstrende Løvskud. Paa den rosetbladede 
Del sidde ogsaa Knopper, der udvikle. sig til oprette Løvskud (saa- 
danne sees ved g i Fig. 8, B, hvor den punkterede Linie, der fra 
