194 
(.,Sikkerhedsrødder"; hos Erikson: ,,Fåstroåtter!"). Dette Forhold (at 
de tynde Rødder voxe opad 0.s.v.) var mig meget vel bekjendt, og 
findes ogsaa angivet paa min Figur af denne Art i: Vid. Medd. fra 
Naturh. Foren. 1891, S. 180 (og Bot. Tidsskr. 21, 8.80). Men jeg har 
ikke nærmere omtalt det, fordi jeg ikke har anset dette for nogen stor 
Mærkværdighed, mindst af alt for ,,utpråglad negativ Geotro- 
pism", Jeg var derfor noget forbavset over at se Areschoug 
i sin Afhandling ,,Beitråge zur Biologie der geophilen Pflanzen" 
(1896) optage denne Tydning, idet han dels selv siger om de Rød- 
der, der hos Eranthis hiemalis udspringe fra Knoldens øvre Side, 
at de ere negativ geotropiske, ,,s0 dass sie gerade in die Håhe 
wachsen" , og at det forholder sig paa samme Maade med Epime- 
dium alpinum og Leontice Leontopodium, dels tilføjer: ,,Einer 
meiner friiheren Schiler, Dr. J. Erikson, hat bei Carex arenaria 
und hirta geotropische Wurzeln wahrgenommen". Det samme synes 
Å. at have iagttaget f. Ex. hos Arum maculatum , om hvilken det 
hedder (S. 32): ,,Zahlreiche Wurzeln sind auf allen Seiten aus der 
neuen Knolle hervorgewachsen, und von diesen vsind diejenigen, 
welche aus der unteren Seite des Knollenstammes entspringen, viel 
dicker als die iibrigen und dienen vorzugsweise dazu, die Pflanze 
in der Erde festzuhalten”. 
, Det er i Virkeligheden særdeles almindeligt, at vandrette Rhi- 
zomer samt Knolde og Løg have Rødder, der fra: Stammens øvre 
Side voxe lodret opad, og det fremtræder tydeligst hos dem af dem, 
der voxe i en løs Bund, hvad enten denne er Sand eller Skovmuld 
eller Dynd. .Jeg henviser for det første til de ovenfor anførte Be- 
mærkninger om Skudbygningen hos en Del Sumpplanter. Saadanne 
Rødder findes omtalte hos: Typha (8. 170), Sparganium (8.177), 
Scirpus lacuster (S. 175), Phragmites (8. 177). 
Fremdeles har jeg iagttaget dem hos: Eupatorium cannabinum 
(Exemplarer, som voxede i et løsmuldet Hasselkrat), Epilobium 
hirsutum (løs Havejord), Hydrocotyle (i Mudderbund), Mercurialis 
Perennis og Paris quadrifolia (se Fig. 19 i ,,Skudbyguing" p. 78), 
Asperula odorata i løs Skovjord, BRanwnculus lingua i Mudder (se 
En ET ES FA SEERE ” 
erne 
