206 
meere almindelig til forn, dog maaske for og ved den Tiid, da 
Landet først blev beboet, viise de Rostungs-Tænder og hele Hoveder, 
som træffes og opgraves af Strandleeret)". — Side 704 hedder det: 
»Rostunger har man fundet, skjønt ikkun sjælden paa denne Kant" 
o: Nordlandet. — Endelig siger han i Beskrivelsen af Østlandet, 
S. 837: ,,Derimod af Rostunger har man her seet fleere end påa 
andre Steder, især kom der en usædvanlig men af dem i Aaret 
1708". 
I det store Værk Espolins Aarbøger, som behandle Tidsrummet 
fra 1263 til 1831, har jeg kun fundet to Steder, hvor Hvalrossen 
omtales. Det ene er et Supplement til E. Olafsens Beretning: ,,1708 
kom der (9: paa Østlandet) flere Steder Hvalrosser op paa Skærene, 
og man siger, at der var 28, hvor de var flest; det var øst paa i 
Borgarfjorden. Ingen af dem blev dog fanget" !). Det andet Til- 
fælde falder i Aaret 1694, og det omtales saaledes: ,,Det blev be- 
tragtet som en Nyhed, at en Hvalros blev dræbt paa Midnes" (påa 
Reykjaneshalvøen)”). — I Skardså-Annalerne Z), som behandle Tids- 
rummet 1400—1645, finder jeg ingen sikre Angivelser om Hval- 
rossen. Der omtales flere Steder, at der er bleven fanget en stor 
. Mængde Sæler, naar Drivisen er kommen ind til Kysterne, men 
Hvalrossen nævnes ikke. "Kun et Sted (Tom. II, S. 256) er det 
maaske Hvalrosser, Talen er om; der staar nemlig: ,,1641 saa 
man underlige og sære Hvalfiske i Borgarfjorden og i Hvalfjorden, 
(de) vare helt hvide af Farve, som en stor Graasæl af Vækst. Den 
i Hvalfjorden opholdt sig der hele Sommeren fra Begyndelsen af 
Mai Maaned indtil Jul. De kom saa nær til Land, at man tydelig 
kunde se, dem fra dette". Havde det været rigtige Hvaler, f. Eks. 
en Hvidfisk, en Narhval eller maaske en gammel Andehval-Han, 
hvad Farven nærmest kunde tyde paa, saa kunde man næppe have 
fundet påa at sammenligne disses Vækst med en Graasæls. Jeg 
synes, det ligger lige saa nær at tænke paa gamle Hvalrosser. At 
7) Espolin: Islands Årbækur. VIL Deild, 80. Kap. 
?) Op. cit. VII. Deild, 28. Kap. 
3) Annålar Bjørns å Skardså. sik I og H. Hrappsey, 1774. 
Sar Here 
