339 
hafva lika tydligt anlagts på samma sått som g? till håger i 
fig. 5 B, d. v. s. på G. En gemensam våfnadsmassa fårenar 
"alla blommorna. | 
Utbuktningarna nederst på skaften af n:o 4 och 6 hafva ett 
från blomanlagen något afvikande utseende (se br fig. A?) — mer 
flata -—— och åro sannolikt aborterande hågblad. Hårfér talar också 
forekomsten af en motsvarande  bildning på utsidan af n:o 2 (år 
. något for svag på fig.), i det denna nåmligen år altfor svag får att 
med fog kunna betraktas som ett blomanlag. Och vidare att ut- 
buktningen på n:o 6 icke står fullt i linje med blommorna, utan 
skjuter något in på sidan om n:0 6; huru de tvånne andra fårhålla 
sig låter sig icke afgåras. 
Rått nedanfår n:o 8 fåljer en ytterligt svag utbuktning af 
meristematisk våfnad (p) — sannolikt anlåggningen till ett fåljande 
blompar. 
Några stadier i blommans utvåckling ses i figg. 6—7. De 3 
forst anlagda foderbladen åro de bakre: det mot stammen vånda 
mediana (sm) och de 2 laterala (sZ). — Fig. 6 B? visar de uppstående 
bladkanterna (f) och nederst anlaget till fåljande blomma. B? år 
dfra delen af B?”. starkare fårstorad och sedd från motsatt sida. — 
Fig. 7. 
I fig. 6 C åro de tvånne fråmre bladen (sa) tillkomna, det mediana 
har blifvit starkt efter i utvåckling. Fig. 7 visar de tvånne i regel- 
bunden våxling fåljande 5-taliga kronblad- (9) och ståndarkransarna 
22" 
