347 
(se pag. 340), Ch. mollis (se pag. 340), Cx. Zeylanica (Curtis's Bot. 
Magaz. tab. 4182), Ch. acuminata (Clarke, Commelynaceae ét Cyr- 
tandraåceae tab. 81). Hos de två forstnåmda finnas flere ån en pe- 
dunkel i bladvåcket, och det samma hafva vi sett vara fallet med 
åtminstone 3 af Liebigia-sektionens 6 arter. Når vi så hos den 
resligaste af dessa 6, Ch. Blumei, tillika en af de resligaste inom 
hela slåktet, finna den ofta nåmda florala grenen, så ligger det 
nåra till hands att tånka på ett samband mellan denna och de 
fårras hopknippade pedunkler. Månne icke dessa tillsamman mot- 
svara ett floralt skott med fårgreningen fårlagd tått intill blad- 
våcket? — Ett nårmande till detta fårhållande visa måhånda de 
åfra inflorescenserna hos Chirita Blumei; Clarkes uppgift om att 
pedunklernas antal varierar från 6 ned till 1, kunde tyda hårpå. — 
Om pedunklerna på detta sått hora i hop, finnes ingen rimlig an- 
ledning att såka en annan forklaring på de tillsamman med desså 
forekommande vegetativa knopparna. 
IV. Kårlstrångsfårloppet. 
Ett tvårsnitt af stammen (fig. 10 4) visar talrika kårlstrångar 
ordnade i ring, utåt begrånsad at en pericykel, ett cellag bred, 
och en skarpt framtrådande endodermis (end.). I nodus &ppnar ringen 
sig både utfor bladen och midt emellan dem och sånder till hvart- 
dera bladet 5 grupper af kårlstrångar (M, N och L i fig. 10 B, C). 
I N-grupperna åro. kårlpartierna genom tjockvåggiga celler forenade 
till en tåmligen sammanhångande ved. Deras dfvergående i bladen 
sker under starkare stigning ån de medianas (M), hvarfår de på 
tvårsnitt af bladskaftet vid insertionsstållet (fig. 10 D) ligga ofvan- 
får den mediana basalbågen (m)!). 
1) Då det år måjligt, att kårlstrångs-grupperna på sin gång tvårs genom 
stammen afgifvit element till hvarandra och de 5 grupperna på blad- 
" tvårsnitten dårfår måhånda icke åro absolut identiska med de fårra, 
hafva de betecknats med m, n och I. ; 
