355 
utvåcklas icke till en råcka inflorescenser, utan till en hufvudskottet 
liknande gren, hvars stållning i sjålfva bladvåcket år så mycket 
tydligare, som bladet år mycket långskaftadt. Ett hårledande af de 
epifylla inflorescenserna hos Streptocarpus från en axillår floral gren 
ligger hår nåra till hands. 
Hos de Cyrtandreer det tilsvidare varit fråga om stå de epi- 
fylla blommorna. blott på skaftet. af. bladet. En begynnelse till 
deras ,,fårskjutning" ut på bladskifvan, hvilken t. 0. m. kan gå så 
långt, att blommorna rycka upp mot dfversta åndan af bladet, finnes 
dock åfven hos vissa Cyrtandreer, så hos Epithema carnosum 
Benth., hos hvilken pedunklerna dels åro fria, dels smålta samman 
med bladskaftet eller med skifvans nedersta del. 
Utan att vilja generalisera kan jag dock icke undertrycka den 
fårmodan, att de epifylla inflorescenserna åfven i dfriga fall, fylo- 
genetiskt sedt, framgått ur ett axillårt floralt skott och således icke 
bildats af bladet vare sig på det ena eller andra såttet, ej håller, 
i fall af flera, genom fårmedling af ,,aksessoriska knoppar", en 
term, hvars vårkliga innebård før dfrigt ånnu alldeles icke år 
klargjord. 
