19 



snak . da Fjorden var saa opskaaren af Strommen og saa fuld 

 af Revner paa Grund af Bræens hyppige Kalvninger, at den ikke 

 mere var til at befare. 



Da den nordlige Del af Umanaks-Fjorden ligesom ogsaa 

 Ivarrats-Fjorden hore til de Steder, hvor Isen sidst gaar bort, 

 afrejste jeg den 17de Maj direkte til Igdlorsuit og derfra med 

 friske Slæder til Øen Karrat for at trænge ind i Kangerdluks- 

 Isfjord. Denne var imidlertid nu saa opskaaren og fuld af 

 Revner, ligesom der ogsaa paa de fleste Steder var saameget 

 Vand over Isen, at det gik op over Slæderne. Halvt vadende 

 og halvt sejlende paa Slæderne naaede vi kun et kort Stykke 

 indenfor Mundingen, hvor vi opsloge Telt, og hvor jeg fik Lej- 

 lighed til at bestemme saa nogenlunde denne Fjords Beliggenhed 

 og Form. Da vi kom tilbage til Karrat, erfarede jeg af de der- 

 værende Grønlændere, at der nu var aabent Vand ved Uperniviks- 

 Næsset, saa at der ikke var Tale om at komme tilbage Vest om 

 I perniviks 0. Skulde jeg naa Umanak, maatte det være østenom, 

 og en af Grønlænderne erklærede sig ogsaa villig til at vise Vej ; 

 men. da vi naaede Sundet Pa. var der, saavidt vi kunde se for 

 Taage, aabent Vande overalt, og der var altsaa ikke andet at 

 gjøre end at gaa til Igdlorsuik, hvor Grønlændere, der fangede 

 fra Iskanten, fortalte, at hele Fjorden var aaben til Kaersut. Da 

 leen endnu laa fast i Karrats-Fjorden, gjorde jeg en Tur rundt 

 • ■in Øen Kekertarsuak, hvorved jeg fik Lejlighed til at bestemme 

 denne <>s og dens Omgivelsers Beliggenhed, ligesom jeg ogsaa 

 besøgte I bekjendt Eilands nordligste Punkt, Ingia, og endvidere 

 Nakerdluk. Da Slædeturene ophørte paa Grund af, at Isen var 

 raadden og opskaaren, maatte jeg indskrænke mine Undersøgelser 

 til Udstedets oærmeste Omegn, hvis Bøjder jeg besteg. Dog 

 ble\ l dbyttet ikke stort paa Grund af del dybe Lag Tøsne, der 

 >kjiilic Kløfterne og besværliggjorte Fjeldvandringerne i høj Grad. 



Førel den 21de Juni aabnede Isen sig saameget ud for 



orsuit, at \i i Konebaad kunde slippe igjennem en Rende 



over til l perniviks-Næsset. Her tilbragte jeg de næste tre Dage 



