64 



Lidt Vest herfor begynde de røde Pletter af brændt Skifer, der 

 langs Vajgattets Nordkyst kunne forfølges hen til Atanikerdluk, 

 og som navnlig ved Patoot ere stærkt fremtrædende. De led- 

 sages af Slakker, der have Interesse derved, at de vise, hvor- 

 ledes der af en neptunisk Bjergart (kulholdig Lerskifer) kan 

 opstaa ved Smeltning en vulkansk, i dette Tilfælde en lava- 

 lignende Bjergart, der under Mikroskopet næppe kan skjelnes 

 fra en storkornet, doleritisk Lava. Basaltudbrud eller Basalt- 

 gange synes intet at have at gjøre med den mærkelige For- 

 andring, som Skiferen her har undergaaet, men den kan maaske 

 være fremkaldt ved Selvantændelse af Svovlkisen i Kullene. Jeg 

 kan ikke undlade at fremhæve den Betydning, som denne For- 

 andring har havt for det palæontologiske Udbytte af disse Skifere. 

 Foruden at være blevne haarde og klingende ere de nemlig 

 spaltede efter Lagene og staa i store Stabler eller ligge 

 i store Dynger. Herved er det blevet muligt at undersøge be- 

 tydelige Masser af disse Skifere i den samme Tid , som man 

 ellers maa anvende til møjsommeligt at løsbryde enkelte Stykker 

 almindelig Lerskifer. Det første Resultat af, at man kunde fore- 

 tage en saadan Masseundersøgelse, var ogsaa, at det viste sig, 

 at der , sammen med Planteresterne , næsten overalt fandtes 

 Aftryk af Bløddyrskaller eller Echinodermer. Endskjøndt 

 jeg næsten alle Steder i den brændte Skifer, hvor jeg har fundet 

 Planterester, ogsaa har fundet Dyrelevninger og omvendt, saa 



hidrørte ikke fra, at Lejringsforholdene ere saa indviklede (Heer, For- 

 talen til 3die Bind af Flora fossilis arctica, pag. VI), men, saavidt jeg kan 

 se, derfra, at Nordenskiöld ikke har taget sit Profil fra selve Ata 

 (Huspladsen, Nord for Elven, som han har betegnet paa sit Kort), men 

 derimod rimeligvis fra et Sted Syd for Elven, altsaa hvad jeg nærmest 

 vilde kalde den nordre Ende af Patootklofterne, hvor jeg ogsaa antager, 

 at hans Profil vil kunne findes. Hvad der hestyrker denne Opfattelse er, 

 at han i sine astronomiske Observationer siger, at han har observeret 

 Syd for Ata-Flven, hvilket ogsaa passer med hans Stedbestemmelse, der 

 lyder paa: 70° 15' 20" N. B. og 52° 46' 9" V. L., medens Ala-Huspladsen 

 efter Lieutenant Hammers Observationer ligger paa 70° 17' 20" N. B. og 

 52° 52' 5" V. L. 



