iriser det sig dog, at. li vor den ene Slags er fremtrædende, der 

 er don anden meget tilbagetrængt. Saaledes vare Dyrelevningerne 

 ved Ata de overvejende, og - forst efter lang Sogen og efter at 

 have gjennemgaaet Hundreder af Stykker lykkedes det at finde 

 et enkelt Bladaftryk. To Steder samlede jeg her Forsteninger, 

 nemlig paa Skraaningerne V. og O. for Teltpladsen, og begge 

 Steder ere let gjenkjendelige paa Stenartens rode Farve. Paa det 

 forste Sted laa Forsteningerne i en Hojde af c 320 Fod (100 M.), 

 og paa det sidste Sted strakte de sig op til henimod 1600 Fod 

 (500 M.). Fald og Faldretning kan der i den brændte Skifer 

 naturligvis ikke tillægges nogen videre Betydning. Paa Ost- 

 siden af Kngsinersnak-lvløften falde de uforandrede Lag c. 5° 

 ind ad Hahnen til. altsaa mod NO. 



28 — 32. Patoot kaldes de store Kløfter, som ved Foden af 

 de c. 5500 Fod (1750 M.j høje Trapfjelde mellem Kngsinersnak 

 "_ Manek gjennemskjære de knlførende Dannelser, der her 

 naa op til en Højde af c. 2500 Fod (800 M.). Sete i Frastand, 

 f. Ex. fra den modsatte Side af Vajgat, og i en vis Belysning- 

 en Efteraarsaften . naar Solen gaar ned omtrent i Vest, tage 

 disse Skraaninger sig overordentlig charakteristisk ud, idet de 

 brændte Skiferes ildrøde Farve stikker stærkt af mod de graa- 

 grønne og gulhvide, halvtbevoxede Sandstensskraaninger og mod 

 de overliggende brungraa Traplag, hvis højeste Toppe ere dæk- 

 kede af det skinnende Islag. Undersøger man nøjere Forholdet 

 mellem den brændte og den uforandrede Skifer, da finder man, 

 at del er ligesom en overfladisk Forandring, Skiferen her er 

 undergaaet, idet den første kun træffes paa Ryggen mellem 

 Kløfterne, men naaer ikke ind i Bunden af dem. Fandt man 

 ikke overalt Slakkerne, der ere et haandgribeligt Bevis for, at 

 der Iiit i-n dan- har fundet en stærk Ophedning Sted, kunde 

 man tristes til at tro, at Forandringen kun hidrørte fra en over- 

 fladisk Iltning. Ligesom den brændte Skifer ikke naaer ind til 

 Bunden at' Kløfterne, saaledes naaer den heller ikke de knl- 

 førende Dannelsers everste Grændse. I den vestligste af de røde 



V. 



