113 



Højde at omtrent 2000' over Havet, og hist og her ere Skraa- 

 oingerne bedækkede med saadanne Stenplader, der ligge hobevis 

 over hverandre. Öden Tvivl har Frosten en stor Andel i Sten- 

 massernes Kløvning, idet Vandet, der trænger ind i Spalterne, 

 fryser og sprænger Stenen. Denne havde vist oprindelig en 

 gullighvid Farve og har hist og her beholdt den, men paa store 

 Strækninger er den teglrod, hvilket uden Tvivl hidrører fra den 

 Varme, som den har været udsat for, hvad enten det nu er 

 gjennembrydende Basaltmasser eller ogsaa Jordbrande, der have 

 været virksomme derved. Den ligner ganske den Stenart, som 

 indeslutter Planterne ved Bjornesøfloden (ved Mackenzie). 



Disse gulhvide og røde Lermasser begynde allerede ved 

 Ata i en Højde af 320' o. H., og de kunne forfølges derfra til 

 ind i Egnen ved Atanikerdluk; de naa den største Mægtighed 

 ved Patoot, hvor de endnu træffes ved 2030' o. H. Ved 

 Kingigtok naa de en Højde af 1012' o. H. 



Denne Patootsten indeholder en meget rig Flora, og Ind- 

 samlinger deraf ere foretagne af S teens trup og Dr. Pfaff. 

 Plantesubstansen er vel forsvunden ; men de paa det bløde, fine 

 Dynd udbredte Blade ere blevne saaledes aftrykkede deri, at 

 man hyppigt kan see de fineste Nerver. Ved Planterne ligger 

 der ogsaa Dyreforsteninger. Det er lutter Saltvandsformer (Mus- 

 linger og Søpindsvin), og de findes ogsaa endnu i det øverste, 

 2000' o. H. liggende Lag. Det er paafaldende, at Tangarter 

 aldeles mangle, og at alle Planterne ere Laudplanter. Disse 

 Patootlag maa vel derfor være aflejrede paa Havbunden, men i 

 Nærheden af Landet. .Mange Plade have sandsynligvis ligget i 

 længere Tid paa I lav bunden, førend de hleve indhyllede i Dyndet, 

 hvilkel fremgaar deraf, at en Fschara-agtig Bryozo har fæstet 

 По paa et Blad. Efter deres Aflejring maa en betydelig Hævning 

 at' Landet have fundet Sted, då Saltvands Forsteningerne naa op 

 til 2000' o. lt.; men denne Hævning maa have været aldeles 

 lokal, «la man allerede ved Atanikerdluk iagttager ganske andre 

 Porhold. 



V. S 



