194 



staa som tropiske og subtropiske Former: 3 Gleichenier, 2 

 Dammara- Arter, 2 Figentræer, 2 Kaneltræer, 2 Ibentræer, 1 

 Sæbetræ og 3 Sapotaceer. 



De hyppigste Egearter (Quercus Jolmstrupi og Q. Marioni) 

 svare til japanske Arter (Q. annulata og Q. glauca), ligeledes 

 Glyptostrobus, Cephalotaxites og de storbladede Viburnum-Arter ; 

 de talrige Rhamneer (Paliurus, Zizyphus og Ceanothus) have 

 deres nærmeste Slægtninge i den subtropiske og i Middelhavs- 

 Zonen, og Sequoierne hensætte os til Kalifornien. 



Ved de tropiske og subtropiske Former slutter denne 

 Patootflora sig nærmere til Kridtfloraen end til Grønlands 

 tertiære Flora og fordrer et varmere Klima end denne ; men 

 de iblandede Typer fra den tempererede Zone bane Vej for 

 Overgangen. 



Den rigtignok endnu ikke fuldstændig sikre eocene ark- 

 tiske Flora, der iagttages ved Unartok, synes i sin klimatiske 

 Charakter at samstemme med Nedre-Miocen. 



Jeg har i Aaret 1868 beskrevet 105 Arter af miocène 

 Planter fra Nord -Grønland 1 ) og udførligere omtalt den Tem- 

 peratursphære , i hvilken de nærmest beslægtede , nulevende 

 Arter bevæge sig (S. 64 flg.). Jeg har deraf sluttet, at den da- 

 værende Flora for Nord-Grønland under 70° N. B. krævede en 

 aarlig Middeltemperatur af i det mindste 9° C., at Middel- 

 temperaturen om Vinteren ikke har været under Nul, medens 

 Sommertemperaturen maa have været I6V2 — ITVs C. I de 

 sidste 14 Aar er Antallet af Grønlands miocène Planter blevet 

 meget forøget. Indtil Aaret 1875 beløb det sig til 169 Arter; 

 men de nye Samlinger indeholdt 113 nye Arter, saa at det 

 samlede Tal derved steg til 282. Iblandt disse nyligt fundne 

 Arter er der flere, der kræve en højere Temperatur, end vi 

 tidligere havde antaget, saa at vi maa sætte den aarlige .Middel- 

 temperatur op til 12° <;. 



Flora foss. arctica, 1, s. si; flg, 





