216 



jeg maa anse for mindre heldig. Denne Skifer er snart hvidgul, 

 snart teglstensrød, og Professor Heer fremsætter nu (pag. 187) 

 den Formodning, at den oprindelige Masse var et hvidt, humus- 

 frit Saltvandsdynd, der i Tidens Løb var hærdnet til en hvidgul 

 Skifer, der saa igjen delvis var bleven rød ved Ophedning 

 (Jordbrand). Forholdet mellem Skiferens to Farver, hvorimellem 

 der forøvrigt findes alle mulige Overgange, forekommer mig 

 imidlertid kun at være det samme, som mellem røde og gule 

 Mursten, idet Skiferen ved Patoot vistnok der, som paa de andre 

 Steder, oprindelig var sort og kulstofholdig, men antog 

 ved Brændingen forskjellige Farvenuancer, alt efter det inde- 

 holdte Jerns Mængde og Iltningsgrad. 



