116 



I sit ovenfor anførte Arbejde kommer Stappers ved Sammen- 

 ligning mellem A. nugax, Phipps og A. lagena, Krøyer til den 

 Slutning, at de to «Arter» kun er Alderstrin af en og samme 

 Art; dog er det bedst at anføre hans egne Slutningsord. «Nous 

 pensons que la forme méridionale, qui se distingue uniquement 

 par sa taille plus petite, ne peut même pas être considérée 

 comme une varieté, car aucun caractère absolu ne la différencie 

 de VA. nugaœ, typique jeune. Ajoutons encore à propos du 

 premier gnathopode, que son ornamentation en dents, épines 

 et soies, très compliquée quand on l'examine à un fort gros- 

 sissement, est identique chez les deux formes jusque dans ses 

 moindres détails» (Stappers 1911, p. 9). 



Ved at arbejde med disse Dyr er jeg iøvrigt selv tidligere 

 kommet til den samme Anskuelse uden dog at turde sige, at 

 jeg er aldeles overbevist om dens Rigtighed. Imidlertid er der 

 en Omstændighed, der i høj Grad taler til Gunst for at slaa 

 dem sammen. A. nugaoc, Phipps, den store Art, er arktisk, og 

 A. lagena, Kr., den lille Art, arktisk og boreal (Stebbing, Tier- 

 reich 1906, p. 55); dog er de to Arter, taget som et hele, langt 

 mere udbredt i arktiske end i boréale Farvande. Da man til- 

 med træffer de største Individer i de arktiske Have, synes jeg, 

 at dette tyder paa, at de mindre Individer kun repræsenterer 

 yngre, man kan næsten sige vantrevne Exemplarer. 



Norman slaar de to Former sammen (Ann. Mag. Nat. Hist., 

 ser. 7, vol. 5, 1900, p. 209). 



Iøvrigt siger Stappers, at ogsaa von der Briiggen (Am- 

 phipoda Russ. Exp. nach Spitsbergen; Ann. Mus. Zool. de 

 l'Acad. Imp. St. Pétersbourg, vol. 11, 1907, p. 217) skal være 

 kommet til et lignende Resultat som han selv. 



V.-Grrenland: Frederiksdal (Friederichsthal), 15 Fv., Stene 

 med Alger. 60° 24' N., 45° 31' V., 55 Fv., Skalbund. — 



Julianehaab, blandt Alger. — Frederikshaab, 5 — 20 Fv., Stene 

 med Alger. — 63° 35' N., 52° 57' V.. 43 Fv., Skal og Sand. 



