578 



Vest-Grønland: 1 Eks., Kristianshaab (Lundbeck). 

 Da der kun foreligger 1 ikke godt bevaret Eks. har det ikke 

 været muligt at bestemme Arten sikkert. 



Ikke kendt fra Øst-Grønland. 



Geogr. Udbr. C. brunnipes forekommer i Nord-Europa. 



Camptocladius v. d. Wulp. 



43. C. byssinus Sehr. 

 1803. Tipula byssinus Schrank, Fn. boica III, 2330. 

 1818. Chironomus byssinus Meigen, Syst. Beschr. I, 46. 

 1840. — — Zetterstedt, Ins. Lapp. 815. 



1845. — — Stæger, Nat. Tidsskr. (2) I, 352. 



1850. — — Zetterstedt, Dipt. Scand. IX, 3572. 



1857. — — Schiødte,Tillæg til Rink: Grønl. 67. 



1865. — aterrimus Boheman, Öfv. kongl. Vet. Akad. 



Förh. 575. 

 1869. — byssinus Holmgren, Vet. Ak. Handl. VIII, 



5, 41. 

 1898. — — Lundbeck, Vid. Medd. Nat. For. 



København, 273. 



1902. Camptocladius byssinus Kertesz, Cat. Dipt. I, 213. 



1903. — — Kertesz, Kat. paläarkt. Dipt. 



I, 115. 

 1905. — — Johannsen, New York State 



Mus. Bull. LXXXVI, 362. 

 1910. — — de Meijere, Fn. Arct. V, 31. 



Vest-Grønland: Synes at forekomme langs hele Vest- 

 kysten til op i Disko-Bugt. Julianehaab, Holstensborg, 

 Kristianshaab (Lundbeck), Nord-Grønland (Holmgren). De 

 grønlandske Eksemplarer, der alle er ??, have alle temmelig 

 mørke Vinger. 



Ikke kendt fra Øst-Grønland. 



Geogr. Udbr. Største Delen af Europa, Spitzbergen. 

 Nordamerika. 



