I. Grundstoffer. 



l. Grafit. С. 



Krystalliserer i det heksagonale Systems romboedriske Klasse, mest i 

 Form af flade, sekskantede Tavler efter Basis. Randbegrænsningen er i 

 Reglen meget utydelig; undertiden findes dog Romboederflader udviklede; 

 paa Basis findes ogsaa ofte Striber parallele med Kanterne med Romboedret. 



Krystaller er i det hele temmelig sjeldne hos Grafit, der oftest findes 

 i bladede eller straalede Masser, ofte ogsaa tæt eller jordagtig. 



Spaltelighed meget fuldkommen efter Basis ; de tynde Blade er bøjelige 

 uden Elasticitet. Haardhed 1 — 2. Vægtfylde 2 — 2,23. Metalglans; Farve 

 jernsort indtil mørk staalgraa, stærkt afsmittende. 



G. er brændbar i Ilt, hvorved den omdannes til Kulsyre. Usmeltelig 

 og uopløselig i Syrer, men bliver ved længere Tids Opvarmning med Sal- 

 petersyre og klorsur Kali til et gult Stof, kaldet Grafitsyre. 



Grafit forekommer som Lag eller linseformede Masser; ofte som Im- 

 prægnation i Gnejs og andre Bjergarter. Undertiden findes det ogsaa som 

 smaa Blade i kornet Kalk eller Dolomit. 



Anvendes til Blyant; endvidere til Smeltedigler, til Kakkelovnssværte 

 og til ledende Overtræk ved Galvanoplastiken. 



Grafiten findes paa en Mængde forskellige Lokaliteter og 

 under meget forskellige Omstændigheder i Grønland. I Reglen 

 findes den kun i meget smaa Mængder, og ingen Steder har 

 den kunnet faa videre praktisk Betydning; paa et Par Lokali- 

 teter (Langø i Upernivik Distrikt og Kaersut i Lmanak Distrikt) 

 er der paabegyndt Brydning, som imidlertid hurtig er blevet 

 opgivet igen. 



Grønlandsk Grafit omtales første Gang af H. Egede l ) i 

 1741. Den beskrives som «noget der har udseende som Blye- 

 Ertz» ; senere nævner Cranz 2 ) «Wasser-Bley» , hvorved i Al- 

 mindelighed forstaas Grafit. 



1 ) Det gamle Grønlands nye Perlustration. 



2 ) Historie om Grønland, 1, 1770, Pag. 76. 



