6 Grafit. 



Findes dels som Imprægnation i Skifer og Sandsten, dels 

 som et enkelt Lag i en Højde over Havet af 320 — 380 M. 

 Meget fin og tæt med glinsende Overflade; den er sandsynligvis 

 fremkommet ved Omdannelse af et Kullag ved stærk Varme. 

 Lagets Mægtighed indtil 16 Ctm., Udstrækningen henved l U 

 Mil (2 Km.) i Længde. Grafiten omgives af en hvid, hærdnet 

 Sandsten. Vægtfylden er bestemt til 1,950, hvad der er usæd- 

 vanlig lidt for Grafit og maaske kan tyde paa, at den er blandet 

 med noget Kul. I Følge Lczi hører Grafiten fra denne Lokalitet 

 til Varieteten Grafitit; Moissan betegner den som meget uren. 



1 1850 udgravedes af Lundt 10000 Pd. (5000 Kg.), hvoraf 

 150 Pd. solgtes i England samme Efteraar for 90 Lst. ; næste 

 Foraar faldt Grafiten imidlertid saa stærkt i Pris, at Resten ikke 

 kunde afsættes, og tillige anførtes det, at Beskaffenheden var 

 for ringe; siden har denne Forekomst ikke givet noget praktisk 

 udbytte. 

 Niakornat (K. J. V. Steenstrup 1878). 



K. J. V. Steenstrup: Medd. om Grønl. 5, 1883, Pag. 11. 



Findes ligesom forrige i Lag i de kulførende Dannelser. 

 Grafiten tæt af Konsistens; Overfladen ganske mat; Vægtfylden 

 er 2,345, hvad vistnok hidrører fra stærk Indblanding af Uren- 

 heder, navnlig Ler. Den indeholder ligesom de omgivende 

 Skifere Kalkkonkretioner med Saltvandsforsteninger. 



Ritenbenk og Godhavn Distrikter. 



U i fa к (og alle de andre Lokaliteter, hvor der er fundet fast- 

 staaende metallisk Jern). 



Nauokhofk: Bihang Vet.-Akad. Handl. Stockholm. Bd. I, Nr. 5. 1872. 



K.J. V. Steenstrup: Vid. Medd. fra nat. Forening 1875, Pag. 301. 



Törneboh.m: Bihang Vet.-Akad. Handl. Stockholm. Bd. 5. Nr. 10, 1878. 



Lawu. Smith: Ann. de Chim. et Phys. 1879, 5. Serie, t. 16. 



K.J. V. Steenstrup: Medd. om Grønland 4, 1S83, Pag. 113. 



Lorenzen: sst. Pag. 133. 



Nioolau: Medd. om Grønl. 24, 1901, Pag. 233. 



Forekommer paa noget forskellige Maader: 

 1) som smaa, runde Kugler i Basalten ved Nuk. 



