18 Jern. 



Nathorst: Geol. Foren. Förh. Stockholm, 4, 1879, Pag. 203. N. Jahrb. 



f. Min. 1880, Pag. 214. 

 Wöhler: N. Jahrb. f. Min. 1879, Pag. 832. 



Meunier: Compt. Rend. Paris, 1879, Pag. 924. N. Jahrb. f. Min. 1880, Pag. 47. 

 Faber: Tidsskr. Naturv. 1880, Pag. 292. 

 K. J. V. Steenstrup: Medd. om Grønl. 4, 1883, Pag. 113. 

 Lorenzen: Sst. Pag. 133. 

 A. E. Nordenskiöld : Studier och Forskningar föranledda af mina Resor i 



Höga Norden. Stockholm, 1884, Pag. 209. 

 Brezina: Jahrb. d. k. k. geol. Reichsanstalt, Wien, 35, 1885, Pag. 201. 

 Netjmatr: Erdgeschichte, 1, 1890, Pag. 116. 

 Moissan: Compt. Rend. 116, 1893, Pag. 1269. 

 Nathorst: Jordens Historie, 1, 1894, Pag. 127. 

 Brezina: Ann. d. к. k. Hofmuseums, Wien, 10, 1895, Pag. 296. 

 Cohen: Ann. d. к. k. Hofmuseums, Wien, 11, 1897, Pag. 58. 

 Nicolau: Medd. om Grønl. 24, 1901, Pag. 215. 

 Winkler: Öfvers. Vet.-Akad. Förh. Stockholm, 7, 1901, Pag. 495. 

 A. E. Nordenskiöld: Sst. Pag. 505. 



Forekomsten ved Uifak er særlig mærkelig ved de store 

 Masser af Jern, der er fundne der, og ved den Diskussion, 

 der har været ført om disse Massers Oprindelse. En Del af 

 Jernet sidder indlejret i en sort Basalt, der undertiden er 

 tæt eller meget finkornet, undertiden mere storkornet, doleritisk, 

 med temmelig skarpe Grænser mellem begge Partier. Mens 

 Nordenskiöld oprindelig opfattede den jernførende Basalt som 

 en lodret Gang, mener Steenstrup nærmest, at den udgør et 

 Lag. Undertiden findes Jernet som smaa, mikroskopiske eller 

 næsten mikroskopiske, Partier, enten mere eller mindre af- 

 rundede eller i Form af tynde Plader, ogsaa undertiden i haarfine 

 Spalter. Sammen med Jernet findes her, ligesom paa de 

 andre Lokaliteter, andre ejendommelige Mineraludskillelser i 

 Basalten, bestaaende af Hisingerit, Cohenit, Magnetkis, Schrei- 

 bersit, endvidere Anortitklumper med Grafit og Spinel. Fra 

 saadan Basalt er der alle mulige Overgange til Partier, i 

 hvilke Jernet bliver overvejende over Grundmassen, og herfra 

 igen til Stykker, der bestaar af næsten rent Jern. Saadant 

 træffes i særlig stor Mængde i de løst liggende, store Klumper, 

 der sandsynligvis er denuderede ud af Basalten. 



