Kvarts. 67 



geologisk Interesse, hvorfor den ikke her skal omtales nær- 

 mere. Bjergkrystallerne har naturligvis tidlig tildraget sig Op- 

 mærksomheden, navnlig er de store Mængder ejendommelige 

 Krystaller ved Tunugdliarfik-Fjord blevne meget omtalte, første 

 Gang af H. Egede 1741. 



Upernivik Distrikt. 



Augpalartok (Kleemanns Samling 1902). 



Løse Krystaller (2—6 Ctm.) af Røgtopas uden Ledsagelse 

 af andre Mineraler. Krystalformen højst ufuldstændig med 

 kun m {lOlo} udviklet med temmelig matte og uregelmæs- 

 sige Flader. Farven mørk brunlig, graalig eller grønlig. 



Prøven (Olrik 1863). 



Krystalliseret (indtil VI* Ctm.) paa en Skorpe af Prehnit. 

 Krystallerne oftest ret ve! udviklede med m {lOÏO}, г { 1 ОТ 1 } 

 og z {Olli}, den sidstnævnte i Reglen betydelig mindre end 

 r {lOlt}. Fladerne temmelig stribede og buede; Krystal- 

 lernes Indre ret klart og gennemsigtigt, gennemsat af 

 Sprækker. 



Prøven (Kleemanns Samling 1902). 



Sidder som tæt Overtræk paa Kalkspatkrystaller i et stort 

 Hulrum i Form af ganske smaa Bjergkrystaller (1 — 2 Mm.) 

 regelmæssig udviklede af sædvanlig Kombination, ret klare 

 og gennemsigtige. 



Umaiiak Distrikt. 



Sakrane ved Igdlorsuit paa Ubekendt-Eiland. 



Løse Krystaller uden nogen Bjergart, kun udviklede i den 

 ene Ende. Usædvanlig klare og gennemsigtige, temmelig 

 fladerige; Størrelsen 1 — 4 Ctm. Krystallerne er oftest lige- 

 som gennemskaarne af Planer, der gaar i forskellige Ret- 

 ninger og udvendig viser sig som Forskydninger i Fladerne, 

 indvendig ofte frembringer Spaltning af Krystallerne. 



Kombination: m {lOÏO}, r{lOÏl}, ø{01il} tillige med talrige 



5* 



