96 Jernglans. — Opal. 



Juliaiiehaab Distrikt. 



King'okotala Kingua (Ipiutak) (K. J. V. Steenstrup 1877). 

 Meget smaa (V2 — 1 Mm.) skælformede Krystaller paa og 

 inden i Bjergkrystaller fra den røde Sandsten. 



Sagdliarusek (K. J.V. Steenstrup 1899). 



Omtrent som foregaaende ; ogsaa som smaa, sorte Pletter 

 i Bjergkrystallerne og som Imprägnation i disse. 



Sioraruit paa Sydsiden af Tunugdliarfik-Fjord (Lytzen's Sam- 

 ling 1889). 



Flink: Medd. om Grønl. 14, 1898, Pag. 243. 

 Bøggild: Medd. om Grønl. 25, 1902, Pag. 49 og 71. 



Findes sammen med Ilvait, Granat og Albit i den om- 

 dannede Sodalitsyenit, i Reglen i Form af smaa (1 — 2 Mm.) 

 Skæl, undertiden som noget større Rosetter (indtil 3 Ctm.); 

 ingen tydelig Randbegrænsning findes. 



Jernglans omtales af Ussing 1 ) som dannende finere eller 

 grovere Skæl eller Tavler sammen med Akmit i omdannet 

 Arfvedsonit fra Kangerdluarsuk-Omraadet. 

 lgaliko (K. J. V. Steenstrup). 



K. J.V. Steenstrup: Medd. om Grønl. 2, 1881, Pag. 37. 



En uren Rødjernsten, c. 5 Ctm. mægtig, findes mellem 

 Sandstenslag ved Overbærestedet. Overfladen fuldstændig 

 uforvitret med isskurede Flader, medens Stykker i Museet 

 viser Tegn til at ville hensmulre. 

 Kaersok (Giesecke 1806). 

 Giesecke: Rejse, Pag. 27. 



Бег omtales Jernglans og Jernglimmer sammen med Magnet- 

 jernsten som Lag i Granit. 



26. Opal. SiOç,,nH 2 0. 



Amorf, glasagtig, undertiden nyreformet eller stalaktitisk. 



Haardheden er 5; Vægtfylden omtrent 2. Bruddet er muslet, Glas- 

 glans, undertiden harpiks- eller perlemorsagtig. Farven meget varierende: 

 hvid, Lrui), rød, blaa, grøn eller graa, undertiden med et meget kraftigt 



') Medd. om Grønl 14, 1898, Pag. 200. 



