104 



Flusspat. 



H. Pjetcrsson; den nærmere Lokalitet er ukendt. Et klart, 

 farveløst Spaltestykke (3 Ctm.). 



Frederikshaab Distrikt. 



I vig tut (Giesecke 1808). 



Giesecke: Rejse, Pag. 180 og 182. 



Johnstrup: 12te Skandln. Naturforskaremötets Förh. Stockholm, 1880, 



Pag. 240. 

 Jul. Thomsen: Overs. k. d. Vid.-Selsk. Forh. 1898. 



Forekommer under flere forskellige Former, der dog i 



Reglen ikke er skarpt adskilte fra hinanden: 



1. 1 Pegmatit-Partiet ved Kryolitens sydvestlige Ende findes 

 ofte meget talrige Flusspatkrystaller, altid ledsagede af Kvarts, 



i Reglen ogsaa af Jernspat, Feld- 

 spat m. m. Størrelsen af Kry- 

 stallerne oftest c. 5 Mm., under- 

 tiden indtil 20 Mm. Krystallerne 

 er frit fremragende ligesom de 

 andre Mineraler i dette Parti; Kom- 

 bination a{l00}, o {ill}, <2{ll0}. 

 (Figur 16). Rombedodekaedret er 

 altid det mindste; af de andre er 

 Oktaedret i Reglen mest udviklet. 

 Krystallerne er i Reglen overtrukne 

 med et tyndt, brunt Lag; for øvrigt er Fladerne ret vel ud- 

 viklede, blanke med næsten sort Farve. I gennemfaldende 

 Lys er Flusspaten mest af en dyb violet Farve. 



2. 1 Nordvæggen af Bruddet findes Flusspat indsprængt 

 i en Masse, bestaaende af Mikroklin og Kvarts ; den er kornet 

 krystallinsk, af en lys violet Farve. 



3. I den sydlige Udkant af Bruddet findes et Parti, be- 

 staaende af bleggrønne eller blegrøde Flusspatkrystaller inde- 

 sluttede i sort Kryolit, sammen med Jernspat, Kobberkis m. m. 

 Krystalformen ikke tydelig. 



4. Ligeledes i sort Kryolit findes ejendommelige brunrøde, 



Fig. 16. Flusspat; Ivigtut. 



