120 Pachnolit 



omdannes temmelig let af Svovlsyre under Udvikling af 

 Fluorbrinte. 



Mineralet findes udelukkende i Krystaller, der sidder paa 

 ufuldstændig udviklede Thomsenolitkrystaller paa Væggene af 

 Hulrum, der i Reglen er terningformede, maaske hidrørende 

 fra opløste Kryolitkrystaller. Navnlig i den nordøstlige Del 

 af Kryolitmassen findes flere pachnolitholdige Partier. Kry- 

 stallerne er i Reglen meget smaa (Længde 1 — 2 Mm., Bredde 

 under 7г Mm.); i de senere Aar er der fremkommet en Del 

 Stykker med større Krystaller (Længde indtil 15 Mm., Bredde 

 indtil 3 Mm.); de største af Krystallerne er undertiden ufuld- 

 stændig udviklede, undertiden meget fuldkomne. 



Navnet Pachnolit = Frost-Sten er dannet af Knop i Analogi 

 med de foregaaende Mineraler, paa Grund af det rimagtige 

 Udseende, som de talrige smaa Krystaller giver Stykkerne. 



Ligheden mellem Pachnolit og Thomsenolit, der begge har 

 nøjagtig samme kemiske Sammensætning, har givet Anledning 

 til megen Forvirring i Forholdet mellem dem. Knop og 

 Hagemann anfører dem som Varieteter af samme Mineral, 

 medens Dana i 1868 udskiller Thomsenoliten som et eget 

 Mineral. Paa Grund af Tvillingdannelsen henregner Knop og 

 v. Rath Pachnoliten til det rombiske System ; Descloizeaux påa- 

 viser, at den er monoklin. Groth giver i 1883 en fuldstændig 

 Oversigt over de tidligere Undersøgelser over disse Mineraler 

 og meddeler nye krystallografiske Undersøgelser, ligesom i 

 samme Aar Krenner. Da Brandl i en ikke ovenfor nævnt 

 Pachnolitanalyse finder, at Mineralet er vandfrit, slutter Groth, 

 at de tidligere anførte Analyser af dette Mineral i det mindste 

 i overvejende Grad maa være foretagne paa den Thomsenolit, 

 som Pachnolitkrystallerne sidder paa. Cross og Hillebrand's 

 Undersøgelser over den amerikanske Pachnolit fastslaar endelig 

 Mineralets kemiske Sammensætning;. 



