124 Thomsenolit. 



ren eller afvekslende med Flusspaten i mikroskopisk tynde, 

 koncentriske Lag, dels kornet krystallinsk, afvekslende med 

 de stalaktitiske Mineraler, dels krystalliseret i enkelte tynde 

 Sprækker; Krystallerne er af langstrakt prismatisk Form og 

 udmærker sig ved at være fuldkommen vandklare og farveløse 

 med meget blanke Flader, der dog i Reglen er temmelig 

 buede. Kombinationen af Flader er den sædvanlige. 



Den af König og andre omtalte stalaktitiske Thomsenolit, 

 angives at forekomme sammen med Kryolit og Gearksutit, 

 saa at det er noget tvivlsomt, om det er samme Forekomst 

 som den nævnte. Analyser findes ovenfor under Nr. 2 

 og 6. 



Om den saakaldte Hagemannit se nedenfor. 



Navnet Thomsenolit er givet af Dana i 1868 efter Julids 

 Thomsen, der første Gang omtaler Mineralet uden dog at 

 give nogen nærmere Beskrivelse af dets Udseende. Den første 

 Undersøgelse foretoges af Knop, der kaldte det Pachnolit A, 

 mens Pachnoliten selv fik Navnet Pachnolit B. Knop antog, 

 at Thomsenoliten krystalliserede rombisk, mens Hagemann an- 

 saa den for tetragonal og gav den Navnet «dimetric Pachno- 

 lite». Først Dana paaviste, at Mineralet var monoklint, end- 

 videre, at det var et eget Mineral, som han gav Navnet 

 Thomsenolit. Nordenskiöld underkastede Mineralet udførligere 

 krystallografiske Undersøgelser. Imidlertid blev der endnu 

 ved at raade en Del Usikkerhed angaaende Forholdet mellem 

 de to Mineraler, og Wohler, Knop og König i 1876 betragtede 

 dem endnu nærmest som Varieteter af samme Mineral. Først 

 i 1877 blev det af Klein og Krenner endelig slaaet fast, at 

 det drejede sig om to bestemt forskellige Mineraler; og siden 

 har saa Descloizeaux, Groth og Krenner underkastet Thom- 

 senoliten meget fuldstændige krystallografiske og optiske 

 Undersøgelser. 



En Varietet af Thomsenolit er den paa samme Lokalitet 

 forekommende 



